Mi u Britaniji predstavljamo projekt kolonizacije
kao da se tu radi o podučavanju domorodaca bontonu i dvojnom knjgovodstvu.
U Indiji Britanci su tijekom 1870-tih proizveli veliku glad ni zbog čega.
Bilo je viška hrane, goleme količine hrane,
ali je guverner lord Litton inzistirao da se ta hrana naveliko izvozi u Britaniju.
Glad koja je uslijedila ubila je najmanje 12 milijuna ljudi,
moguće i do 29 milijuna ljudi.
Bilo kakva humanitarna pomoć je bila zabranjena,
osim za radnike na teškom fizičkom radu u radnim kampovima
gdje su zatvorenici dobivali jednake obroke
kao logoraši u Buchenwaldu gdje je stopa smrtnosti bila 94% godišnje.
Sve se to radilo u ime liberalnog kapitalizma slobodnog tržišta.
Naravno, Britanci su nešto slično učinili i u Irskoj.
U Keniji nedugo nakon Drugog svjetskog rata
došlo je do pobune naroda Kikuyu koji su željeli natrag svoju zemlju.
Kikuyi su bili stjerani u koncentracijske logore i utvrđena sela.
Skoro cjelokupno stanovništvo od preko milijun ljudi.
Ljudi su bili sistematski mučeni do smrti.
Izumili su novu vrstu kliješta
čija svrha je bila, prvo zdrobiti testise muškarca, a onda ih odrezati.
Silovali su žene bajunetama, slično i muškarce.
Omiljena metoda je bila nabijanje pijeska u rektum štapom.
Ponekad bi ih omotali bodljikavom žicom i tako vukli naokolo dok ne bi iskrvarili.
Neki britanski vojnici su se hvalisali time,
to je još uvijek u sjećanjima živih ljudi.
Državni tajnik za kolonije lagao je o tome,
spisi koji to dokumentiraju su spaljeni.
Utjecaj bogatih i moćnih nacija
bio je tako nečuveno smrtonosan i razoran
da je bio u potpunosti retuširan
u našoj nacionalnoj svijesti.
Kako bi opravdali kolonijalne projekte otimanja zemlje
morali ste stvoriti ideologiju:
mi, Europljani ili Amerikanci
došli smo spasiti ostatak svijeta od izopačenosti i zaostalosti.
Ali, da bi to učinili morali ste biti u stanju javno pokazati
da je ostatak svijeta izopačen i zaostao.
Iz toga je proizašao rasizam koji je i danas prisutan među nama.
To je bila nužna komponenta kolonijalnog projekta.
Neki ljudi bi mogli tvrditi:
'Pa, dobro, razbili smo par jaja da napravimo taj omlet.'
Kao da su sva ta ljudska bića - jaja.
'Ali pogledajte omlet, nije li fantastičan! Gle, napravili smo fantastičan omlet?!
Zaboravite na sve te neugodne stvari, hajde da samo proslavimo to gdje smo.'
To gdje smo je nastavak projekta,
mi smo narodnu zemlju i ljudski rad pretvorili u robu
i učinili ih svojim vlasništvom.
Mi također istodobno uništavamo ostatak živog svijeta.
Mi ne moramo biti takvi.
Mi smo jednaka ljudska bića kao i svi ostali.
Svi smo mi dio iste velike ljudske obitelji,
samo to moramo prepoznati i prihvatiti.
I naravno, u Zapadnim zemljama ima mnoštvo sjajnih ljudi
koji se opiru kolonizaciji;
onoj internoj kolonizaciji unutar naših vlastitih zemalja
kao i eksternoj kolonizaciji zemalja drugih ljudi.
To su glasovi koji se moraju čuti;
oni koji ističu altruizam i dobrotu, velikodušnost i empatiju za druge;
oni koji shvaćaju da je boja kože
ili kakva god razlika u jeziku ili porijeklu, potpuno nevažna
u usporedbi s onim što dijelimo, a to je naša ljudskost.
Sada više nego ikad trebamo alternative medijima milijardera.
Trebamo ljude koji se ne boje suprotstaviti bogatstvu i moći,
koji će govoriti istinu moćnima,
koji će objelodaniti stvari koje bogatstvo i moć
čine svima drugima.
Zato, molim vas, podržite DoubleDown preko Patreona
jer vaša će podrška omogućiti procvat alternativnih medija.