Mi-am început viața ca designer vestimentar,
lucrând cu designeri de textile și fabricanți de materiale.
Dar astăzi nu îmi mai pot vedea colaboratorii și nu mai pot vorbi cu ei,
deoarece se află în pământul de sub noi,
pe rafturile din supermarketuri
și în berea pe care o voi bea când termin această prezentare.
Vorbesc despre microbi
și despre a construi folosind viață.
Acum 15 ani,
am schimbat complet cu ce lucram
și cum lucram
după o colaborare revelatoare cu un biolog.
Proiectul nostru mi-a oferit o perspectivă diferită asupra vieții,
prezentându-mi o lume nouă a posibilităților
prin care putem proiecta și construi lucruri.
Am descoperit o metodă de confecționare radicală:
biofabricarea.
Fabricarea folosind biologia.
Ce înseamnă acest lucru?
Ei bine, în loc de a procesa plante, animale sau petrol
pentru a confecționa materiale,
am putea crea materiale direct cu organisme vii.
În timpul unei revoluții numită de unii „a patra revoluție industrială”,
ne gândim la noile fabrici ca fiind celule vii.
Bacteriile, algele, ciupercile, drojdia:
cele mai noi instrumente de proiectare sunt cele din biotehnologie.
Călătoria mea în biofabricare
a început cu un proiect numit „Biocouture".
Ideea inedită a fost ca în loc de a crește o plantă, de exemplu bumbacul,
într-un câmp pentru câteva luni,
am putea folosi microbi pentru a crește un material similar într-un laborator
în câteva zile.
Folosind o anumită specie de bacterii crescute într-un lichid bogat în nutrienți
am fermentat fire de celuloză
care s-au aliniat formând o bucată de material.
Am uscat materialul creat,
l-am tăiat și am confecționat haine, încălțăminte și genți.
Cu alte cuvinte, am creat materiale într-un laborator
și le-am folosit pentru a crea diferite produse
în câteva zile.
Și acest lucru e în contrast cu metodele actuale de creare a materialelor,
în care o plantă este crescută,
partea de bumbac este culeasă,
bumbacul este transformat în fire,
țesut pentru a crea materialul
și trimis peste oceane
înainte de a fi tăiat și transformat în îmbrăcăminte.
Toate acestea pot dura luni.
Aceste prototipuri prezintă un domeniu
care ar putea oferi resurse eficiente.
De la a reduce apa, energia și procesele chimice necesare
pentru producerea unui material,
până la a nu produce deșeuri,
creăm materiale în forma finală,
dacă vă e pe plac, „o fabricare biologică folosind aditivi".
Folosind biofabricarea,
am înlocuit mulți pași făcuți de oameni
cu un singur pas biologic.
Și în timp ce descopeream acest sistem viu,
gândirea mea asupra proiectării s-a schimbat.
Aici a fost doar biologia, fără nicio intervenție din partea mea,
cu excepția construirii condițiilor inițiale necesare dezvoltării
și producției eficiente a unui material util și sustenabil.
Acum nu mă pot abține din a privi toate materialele prin prisma biofabricării.
De fapt, există o comunitate globală de inovatori
care reinventează materialele folosind biologia.
Mai multe companii cresc acum materiale din ciuperci,
dar nu ciuperci reale,
folosesc miceliul, ce e sistemul de rădăcini al fungilor,
pentru combina produse secundare de agricultură.
Este un proces care a fost descris ca „lipiciul naturii”.
Pentru a face acest lucru trebuie să folosești o matriță 3D,
să o umpli cu deșeuri din cereale precum tulpini de porumb sau cânepă,
să adaugi apă,
să aștepți câteva zile ca miceliul să crească,
să înlături matrița
și vei rămâne cu o formă 3D din material.
Surprinzător, putem crește multe tipuri de structuri
folosind organisme vii,
de la diferite tipuri de spume care pot înlocui plasticul din încălțăminte,
până la materiale similare pielii fără a sacrifica animale.
Mobilă, pardoseală, toate sunt în curs de prototipare.
Ciupercile pot crește materiale ignifuge în mod natural,
fără a fi nevoie de nicio substanță chimică.
Ele sunt în mod natural hidrofobe,
însemnând că nu absorb apa.
Au o temperatură de topire mai înaltă decât plasticul.
Polistirenul se degradează în mii de ani.
Materialele din ciuperci
pot fi compostate chiar în gradina ta
în cel mult 30 de zile.
Organismele vii transformă deșeurile
în materiale performante cu costuri mici
care ar putea înlocui plasticul
și alte materiale care emit CO2.
Și când vom începe să creștem materiale folosind organisme vii,
metodele folosite anterior vor părea fără logică.
De exemplu, cărămida unei case.
Industria de ciment produce 8%
din emisia globală de CO2.
E mai mult decât producția avioanelor și vapoarelor dintr-un an.
Procesarea cimentului necesită ca materialele să fie arse într-un cuptor
la peste 1.100 grade Celsius.
Comparați asta cu bioMASON.
Acolo se folosesc microbi din sol care transformă agregate moi,
ca nisipul sau piatra mărunțită,
într-o cărămidă fabricată bio sau în biociment.
Acest proces este realizat la temperatura camerei,
doar în câteva zile.
Gândiți-vă: creșterea cărămizilor folosind apa ca solvent.
Un sistem de irigație care să aducă apa cu nutrienți
în vase pline cu cărămizi
care au fost inoculate cu bacterii.
Bacteriile produc cristale
care se formează în jurul fiecărei particule de nisip,
unind astfel toate aceste particule
pentru a forma un bloc solid.
Putem acum crește materiale de construcții
într-un mod elegant, precum natura o face,
similar procesului de formare al unui recif.
Aceste cărămizi biofabricate sunt de aproape trei ori mai rezistente
decât o cărămidă din beton.
Și în contrast cu metoda tradițională de producție a cimentului,
păstrează mai mult carbon decât produc.
Așadar, dacă am putea înlocui cele 1,2 trilioane de cărămizi arse
care sunt produse în fiecare an
cu cărămizi biofabricate,
am putea reduce emisiile de CO2
cu 800 de milioane de tone pe an.
(Aplauze)
Mai mult decât a crește materiale folosind organisme vii,
am început să proiectăm produse
care ajută procesul de creștere.
Și această idee vine de la faptul că am realizat
că lucrul pe care nu l-am luat în seamă, viața,
ar putea fi cel mai bun colaborator al nostru.
Acum explorăm toate metodele
prin care am putea crește microbi în ecosistemele noastre.
Un exemplu foarte bun sunt arhitecții
care își imaginează exteriorul unei clădiri
funcționând ca scoarță unui copac.
Dar nu ca un strat verde cosmetic.
Ei proiectează diferitele tipuri de scoarță
ca fiind gazdele unor medii care evoluează.
Aceste suprafețe sunt proiectate cu scopul de a invita viața în interior.
Și dacă am folosi aceleași resurse pe care le folosim pentru a suprima viața
spre a cultiva viața,
am transforma imaginea negativă a junglei urbane
într-una care susține ecosistemele vii.
Încurajând interacțiunea dintre aceste suprafețe și microbi,
am putea îmbunătăți controlul pasiv al climei,
managementul apei pluviale
și am putea reduce emisiile de CO2
micșorând cantitatea de energie folosită pentru a încălzi sau răci clădirile.
Acum începem să realizam potențialul
tehnologiilor bazate pe natură.
Sunt încântată că începem să proiectăm și să fabricăm
o nouă lume a materialelor.
Este o lume care reduce exploatarea
resurselor neregenerabile
și se folosește de viața care se poate reînnoi.
În loc să înlăturăm viața,
lucrăm cu ea și pentru ea.
Ambalarea produselor, moda, încălțămintea, mobila, construcțiile,
produsele biofabricate pot fi crescute în apropierea cererii,
folosind resurse locale, mai puțin pământ și energie,
și chiar valorificând fluxurile de deșeuri industriale.
Cu ceva timp în urmă, metodele biotehnologiei
reprezentau apanajul
companiilor multinaționale de biotehnologie și chimie.
În ultimul secol, ne-am fi așteptat ca inovația materialelor
să vină de la DuPont, Dow, BASF.
Dar în acest secol, revoluția materialelor este condusă de startup-uri
cu echipe mici și capital limitat.
Și apropo, nu toți fondatorii acestora sunt oameni de știință.
Ei sunt și artiști, arhitecți și designeri.
Peste un miliard de dolari a fost investit până acum
în startup-uri care fabrică bio produse de consum.
Cred că singura soluție este să ne biofabricăm viitorul.
De la jacheta pe care o porți
până la scaunul pe care stai
până la casa în care locuiești,
această lume a materialelor nu ar trebui să fie nocivă pentru sănătatea ta
sau pentru sănătatea planetei.
Dacă materialele nu pot fi reciclate
sau compostate în mod natural acasă,
nu ar trebui să le folosim.
Sunt dedicată să transform acest viitor în realitate
prin menționarea muncii incredibile
realizate în prezent
și prin încurajarea mai multor interacțiuni
între designeri, oameni de știință, investitori și branduri.
Pentru că avem nevoie de o revoluție a materialelor,
și avem nevoie de ea acum.
Vă mulțumesc!
(Aplauze)