Acesta este Sian Ka`an.
La sud de Tulum, pe coasta caraibiană a Mexicului
este o rezervație protejată federal,
un patrimoniu universal UNESCO
și una din cele mai biodiversificate regiuni de pe planetă.
Când am vizitat-o prima dată în 2010
am fost îngrozit și complet confuz
cu privire la motivul pentru care plaja era acoperită cu gunoi.
Curând am realizat că era adus de apă din toată lumea.
După acea primă călătorie,
m-am întors de câteva ori pe an,
să vizitez Sian Ka`an, în țara mea natală
să lucrez cu acest gunoi.
Și până acum,
am identificat gunoi din 58 de țări și teritorii diferite,
de pe șase continente,
totul adus de apă la țărm în acest paradis din Mexic.
Deși nu știu unde a fost aruncat un produs
câteodată, pe baza unei etichete, pot știi unde a fost făcut.
Colorat în roșu, vedeți toate țările reprezentate de gunoiul lor
în Sian Ka`an.
Ca aceste recipiente de unt haitiene de toate formele și mărimile,
sticle de apă jamaicane.
Deloc surprinzător, multe din ele provin din țările învecinate cu Caraibe
dar sunt de peste tot.
Iată un eșantion internațional de sticle de apă.
Și ironia este că multe dintre cele pe care le-am găsit
sunt produse pentru curățenie și înfrumusețare,
cum este acest produs din Statele Unite,
care este de fapt făcut pentru a vă proteja plasticul,
(Râsete)
șampon din Coreea de Sud
înălbitor din Coasta Rica
și un dezinfectant pentru toalete norvegian.
Sunt produse cu care suntem foarte obișnuiți
sau cel puțin sper că sunteți obișnuiți, cu aceste periuțe de dinți.
(Râsete)
Ustensile de bucătărie.
Jucării.
De asemenea, găsesc dovezi despre arderea gunoiului de plastic
care eliberează vapori cancerigeni în aer.
Oamenii au întrebat care e cel mai interesant produs găsit
și, fără îndoială, e această proteză de picior.
Și în spate, puteți vedea acel mic dop albastru
care, atunci când l-am găsit,
era de fapt casa acestui micuț crab.
Este atât de drăguț.
(Râsete)
Acestea sunt obiectele fascinante,
dar în același timp îngrozitoare,
fiecare cu povestea lui,
pe care le-am folosit ca să creez lucrări de artă efemere.
Totul a început cu această imagine din februarie 2010,
când am vizitat prima dată Sian Ka`an.
Am observat că plasticul albastru era predominant.
Violetul e cea mai rară culoare. Este un fel de aur pentru mine.
Dar albastrul este predominant
așa că am adunat câteva albastre
și am făcut acest mic aranjament în fața cerului albastru
și a apelor albastre din Caraibe.
Când am făcut o fotografie și m-am uitat la ea
parcă m-a lovit un fulger în acel moment
și am știut că mă voi întoarce
ca să creez o serie întreagă de montaje în zonă
și să le fotografiez.
Deci aceasta s-a dovedit a fi o schiță
pentru o lucrare pe care am terminat-o după trei ani.
Habar nu aveam că 10 ani mai târziu
aproape un deceniu mai târziu, încă voi lucra la ea.
Dar problema persistă.
Am să vă arăt câteva imagini
din seria numită „Aducerea la mal: transformarea unui peisaj plin de gunoi”
Rețineți, vă rog, că nu am vopsit gunoiul.
L-am adunat și l-am ordonat după culoare
pe aceleași plaje pe care l-am găsit.
Aceasta e grămada mea de gunoi preferată făcută în 2015
după prima ediție a „Museo de la Basura”
sau „Muzeul gunoiului”.
E dorința mea de a mă interesa de acest gunoi,
de a-l înălța,
de a-l pune pe un piedestal
și de a-l organiza într-un muzeu.
Am văzut cu toții imaginile răvășitoare
ale animalelor care mor cu plastic în burtă.
Și e foarte important pentru noi să le vedem cu adevărat
și să le înțelegem.
Prin realizarea unor aranjamente estetice, unii le-ar numi frumoase,
plecând de la risipa mondială,
încerc să îl alarmez pe privitor
pentru a-i atrage pe cei care poate sunt insensibili la ororile lumii
și să le oferim o modalitate diferită de a înțelege ce se întâmplă.
Unii au descris marele strat pacific de gunoi
ca pe o insulă de două ori mai mare decât Texas
dar mi s-a spus că e greu de văzut
pentru că e foarte asemănătoare cu ceața.
Deci prin lucrarea mea de artă,
încerc să descriu realitatea a ceea ce se întâmplă cu mediul nostru
și să fac invizibilul vizibil.
Întrebarea mea cheie la început, după începerea proiectului,
a fost: „Ce voi face cu gunoiul când am terminat?”
mi s-a spus că ar putea fi bunuri deteriorate
după călătoria de-a lungul oceanului și fiind expuse fenomenelor naturii,
s-ar putea degrada și ar putea strica un lot de reciclare.
Nici groapa de gunoi nu era un loc potrivit.
Și apoi în final, am înțeles,
după toate eforturile mele și ale oamenilor care m-au ajutat
să adun, să organizez și să strâng acest gunoi
că trebuia să îl păstrez.
Și acesta este planul,
să îl folosesc și să îl refolosesc continuu,
să creez și mai multă artă
și să atrag comunitățile în realizarea operelor de artă ecologice.
Iată un exemplu de artă bazată pe comunitate realizat anul trecut
cu tinerii localnici din Punta Allen, în Sian Ka`an.
O parte importantă a muncii în comunitate este curățarea plajelor
și crearea de programe educaționale.
Și cu cât comunitatea din jurul proiectului crește
și colecția mea de gunoi crește,
cred cu adevărat că și impactul va crește.
Și astfel, de-a lungul anilor
am devenit puțin obsedat de colecția mea de gunoi.
Am strâns-o în valize și am călătorit cu ea.
Am luat-o în vacanță cu mine.
(Râsete)
Și în ultima lucrare
am început să rup planul bidimensional al fotografiei.
Sunt foarte încântat de această nouă lucrare.
O văd ca pe o operă de artă vie,
care se va transforma și va crește în timp.
Deși dorința mea cea mai mare este să rămân fără materie primă
pentru această lucrare,
dar nu suntem încă acolo.
Deci în etapa următoare a proiectului
intenționez să continui munca în comunitate
și să îmi fac treaba la o scară mult mai mare
pentru că problema este enormă.
Opt milioane de tone de plastic aruncate ajung în oceanele noastre în fiecare an,
distrugând ecosistemele.
Chiar acum, în timp ce vorbesc, se formează un val de materiale plastice.
Consider acest proiect ca o pledoarie pentru ajutor și un apel la acțiune.
Sănătatea și viitorul nostru se leagă în mod complex
de sănătatea și viitorul oceanelor.
Numesc proiectul „Aducerea la mal: transformarea unui peisaj plin de gunoi”
dar, de fapt, m-a transformat pe mine
și m-a făcut să îmi regândesc comportamentul și consumul.
Și dacă poate ajuta pe cineva să devină mai conștient,
atunci a meritat.
Vă mulțumesc mult!
(Aplauze)