Šta ima, ljudi?
Prvo i pre svega, ne mogu da verujem da sam na TED-u.
Ovo je velika stvar.
Zato što trenutno,
svi u mom selu gledaju ovo.
I, naravno, moja cena kao mlade je upravo skočila.
Moje ime je Adeola Fajehun.
Dolazim iz Nigerije.
Živim u SAD.
Ja sam novinar, ili komičar,
ili satiričar,
šta god želite da budem, zapravo.
Ja sam svaka žena, sve je to u meni.
Imam YouTube šou koji se zove: ''Keeping It Real with Adeola.''
Naime, ovaj šou je blag, učtiv i veoma iskren način
prozivanja korumpiranih afričkih vođa.
(Video) Predsednik Buhari: Ne znam kojoj partiji moja žena pripada,
ali ona pripada mojoj kuhinji.
Adeola Fajehun: O, bože!
Treba mi vode -
Rekla sam da mi treba vode!
Vidite?
Ja u suštini održavam stvarnost sa njima, ha!
Pogotovu kad zabrljaju, što je vrlo često.
Ako bilo koji afrički zvaničnik gleda ovo, uzgred budi rečeno,
ne pričam o Vama, gospodine.
Pričam o Vašim kolegama, da.
Ovo radim zato što Afrika u sebi ima sve potrebno da bude sjajna.
Znate, ja sam odrasla verujući
da je Afrika kao kontinent gigant.
Imamo veština, intelektualaca,
prirodnih bogatstava više nego bilo koji drugi kontinent.
Afrika snabdeva 31 posto svetskog zlata,
mangana i uranijuma,
57 posto svetskih dijamanata,
i 13 posto svetske nafte.
Nemamo razloga da zavisimo od pomoći
ili da pozajmljujemo novac od Kine ili Svetske banke.
Međutim, bez dobrih vođa,
mi smo kao orao koji nema pojma da može da leti,
a da se vine da i ne pominjem.
Afrika je kao uspavani džin.
E sad, ja zapravo pokušavam da probudim ovog džina,
i to je razlog zbog kog mašem prljavim vešom
onih koji upravljaju tim džinom.
Naših političara, naših religijskih vođa,
uz dužno poštovanje, naravno,
zato što, više od svega,
afričke vođe vole da budu poštovani.
Tako da im dajem poštovanje u dozama.
U svojoj emisiji,
Ja klečim za njih - ha! -
Zovem ih svojim ujacima, tetkama,
svojim očevima u Gospodu,
a onda -
vređam ih za vređanje naše inteligencije.
I to je zato što smo umorni
od licemerja i lažnih obećanja.
Na primer,
nigerijski predsednik se zakleo da će zaustaviti medicinski turizam
popravljanjem naših razrušenih bolnica
i izgradnjom novih.
Međutim, šta je on uradio?
Proveo je tri meseca na terapiji u Londonu 2017.
Bili smo tri meseca bez predsednika.
Bili smo bez predsednika tri meseca.
Tako da onda postaje moj posao da prozovem predsednika,
sa poštovanjem, naravno.
Rekla sam: "Ha, gospodine predsedniče, Adeola je, vaša prijateljica.
Znate moje načine, kako ste?
Nemate srama."
Zaboravila sam da dodam "gospodine".
"Gospodine, nemate srama.
(Na joruba jeziku: Ne bojite se boga.)
Ne bojite se boga."
Trideset pet hiljada nigerijskih doktora trenutno radi u SAD,
Engleskoj i Kanadi,
i rade neverovatne stvari,
zato što u Nigeriji nisu dobro plaćeni,
niti imaju opremu potrebnu
za obavljanje doktorskog posla.
I ovo se događa u mnogim afričkim zemljama.
Imamo kapacitet da letimo.
Međutim, nažalost, dosta afričkog talenta leti ravno iz Afrike
na druge kontinente.
Na primer,
ovaj nigerijski doktor je operisao nerođenu bebu
u Teksasu.
Takođe, ovaj nigerijski doktor
otkrio je neurološke uticaje potresa mozga na sportiste.
I mnoge države imaju afričke sportiste
koji osvajaju zlatne medalje za njih.
Ono što je zanimljivo jeste
što mi čekamo boga da popravi Afriku.
Ono, ozbiljno, nije šala, stvarno to radimo, čekamo boga.
Mislim, pogledajte predsednika Burundija.
On smešta u zatvor novinare i članove opozicije,
ali je i proglasio nacionalni dan molitve
da bi ljudi mogli da se mole bogu koji bi im popravio zemlju.
A ja sam u fazonu, zar ne bi on trebalo da popravlja zemlju?
O ne, ne, ne, ne, ne, ne.
Mi hoćemo da nam je bog popravi.
Da li vidite sa čim treba da se nosim?
Kažem vam,
grom se priprema da udari ove političare jednog dana.
Mi smo bolji od ovoga.
Ja hoću da naše vođe počnu da preuzimaju odgovornost
i prestanu da svaljuju sve na boga.
Bog nam je dao sve što nam treba.
Tu je, koristimo ih.
Ali evo u čemu je caka, moj omiljeni deo onoga što radim
jeste prikazivanje Afrikanaca koji rade odličan posao,
obične ljude koji dotiču živote.
Kao na primer ova žena iz Kenije, Vangari Maatai,
prva afrička žena koja je primila Nobelovu nagradu za mir,
za borbu za ljudska prava
i sadnju milion drveća.
Jedna žena iz Zimbabvea, takođe,
dr. Tererai Trent,
koja je udata sa 14 godina,
u zamenu za kravu.
Da, ova žena je sama naučila da čita i piše,
i završila je u Oprinom šouu.
O, Oče, želim da budem u Oprinom šouu jednog dana.
Danas, ova žena je izgradila škole
za hiljade dece u Zimbabveu.
Takođe, poznati britanski arhitekta David Adđaje projektovao je
spektakularne zgrade širom sveta.
A on je i Ganac i Tanzanijac,
tako da znamo da je sigurno ganski džolof pirinač
koji je jeo,
bio taj koji mu je dao inspiraciju da dizajnira.
Ah, možda je i nigerijski džolof pirinač,
zato što je nigerijski bolji.
Bilo kako bilo, to je ono što mu je dalo inspiraciju da postane
sjajan čovek kakav jeste danas.
I dok imam vašu pažnju,
imam još jednu stvar da kažem,
tako da molim vas, priđite.
OK, to je dobro, nemojte se previše približavati.
Ne sviđa mi se način na koji neki od vas
prikazuju Afriku.
Ne svi, samo neki od vas.
Pogotovu vi.
Prvo i pre svega, nije država, nego kontinent.
Ne znam Pola iz Ugande,
ne znam Rebeku iz Zimbabvea.
Nigerija je jednako daleko od Zimbabvea
kao što je Njujork od Francuske.
I ne radi se o gomili golih ljudi sa potrebom za zapadnom milostinjom.
Pogrešno ste shvatili.
Lavovi ne lutaju našim ulicama, OK?
Mogla bih da nastavim,
ali vi već znate o čemu pričam.
Tako da, dok ja pokušavam da radim svoj posao,
da probudim uspavanog džina, Afriku,
da bi zauzela svoje mesto koje zaslužuje na svetskoj areni,
i vi možete da uradite svoj deo posla.
Molim vas, slušajte više.
Slušajte svoje afričke prijatelje
bez prethodno formirane predstave
o tome što mislite da će reći.
Čitajte afričke knjige.
O bože, gledajte afričke filmove.
Ili makar
naučite neka od imena naše 54 prelepe zemlje.
Tako je, 54, dušo, pet-četiri.
U redu društvo, bilo je stvarno,
i održavam ga stvarnim upravo ovde.
Do sledećeg puta, vidimo se kasnije.
Želim vam mir.