Manapság mindannyian aktivisták vagyunk.
(Taps)
Köszönöm.
Várok egy kicsit.
(Nevetés)
Kezdve a családokon, akik a nyilvános iskolák alapítványaiért harcolnak;
a tízezreken, akik a "Foglaljuk el a Wall Streetet" mozgalomhoz csatlakoztak,
vagy a "Black Lives Matter " mozgalommal tiltakoznak
az afro-amerikaiak elleni rendőri brutalitás ellen;
a családokig, akik az élet védelmében,
vagy a nő önrendelkezése mellett tüntetnek;
azokig közülünk, akik barátaikat,
szomszédaikat féltik a deportálástól,
vagy hogy muszlimként
listázzák őket;
a fegyvertartás jogáért, vagy a fegyvertartás ellenőrzéséért küzdőkig;
és januárban a nők meneteléséhez csatlakozott milliókig,
szerte az országból.
(Taps)
Mindannyian aktivisták vagyunk,
ami azt jelenti, hogy mindannyiunk okkal fél a megfigyeléstől.
A megfigyelés azt jelenti, hogy a kormányzat
gyűjti és felhasználja személyes és szenzitív adatainkat.
A megfigyelésnek lényeges szerepe van
a törvény érvényre juttatásában és a nemzetbiztonságban.
De mióta megfigyelés létezik,
vissza is élnek vele,
kényes információkat gyűjtenek pusztán
származásuk,
nemzetiségük,
szexuális orientációjuk miatt emberekről,
– és különösen – aktivista tevékenységük,
politikai nézeteik miatt.
Kb. 53 éve annak, hogy Martin Luther King
elmondta híres beszédét a washingtoni Lincoln-emlékműnél:
"Van egy álmom... "
Mára a beszéd gondolatai a faji egyenlőségről és a toleranciáról
annyira megkérdőjelezhetetlenek,
hogy lányaim a beszédet harmadik osztályban tanulják.
Akkoriban azonban
King nagyon is vitatott személyiség volt.
J. Edgar Hoover, a hírhedt FBI-főnök azt hitte,
vagy szerette volna hinni,
hogy a polgárjogi mozgalom a szovjet kommunisták titkos terve
az amerikai kormányzat destabilizálására.
Hoover a szervezettel bepoloskáztatta King szállodai szobáját,
és lehallgatták az aktivisták közti beszélgetéseket
a polgárjogi mozgalom stratégiájáról és taktikájáról.
Szintén hangfelvétel készült
King és barátnője intim együttlétéről.
Hoover meglátta ebben a lehetőséget
a polgárjogi mozgalom ellehetetlenítésére.
Az FBI egy csomagot küldött Kingnek a rögzített anyagokból,
egy kézzel írott feljegyzés kíséretében.
E feljegyzés egy piszkozata sok év után előkerült az FBI archívumából.
Ez állt a levélben:
Ön nem tiszteletes, és ezt tudja.
King, közeleg a vég, mint ahogy minden csalásnak vége egyszer.
A levél szinte biztatta Kinget, hogy kövessen el öngyilkosságot,
mondván: "King, egyetlen választása maradt.
Tudja, mi az.
Jobb, ha megteszi, mintha mocskos, abnormális, csaló énje
lelepleződik a nemzet előtt."
De ami a lényeg,
King nem volt abnormális.
Mindannyiunknak vannak dolgai, ami nem tartozik másokra.
És ami még fontosabb,
J. Edgar sem volt abnormális.
A megfigyeléssel való visszaélés története
nem egyetlen rossz, hatalommániás ember története.
Az FBI- ban eltöltött évtizedein keresztül
Hoover végig élvezte a mindenkori elnök bizalmát, akit éppen szolgált,
demokratáét, republikánusét egyaránt.
John F. Kennedy és testvére, Robert Kennedy
tudtak Dr. King megfigyeléséről, és jóváhagyták.
Hoover 15 éven át futtatott egy COINTELPRO nevű megfigyelési programot,
az olyan civil szerveződések ellehetetlenítésére,
amelyek az állampolgári jogokért,
a nők jogaiért köteleződtek el,
vagy a háború ellen szálltak síkra.
És a megfigyelés nem állt meg itt.
Lyndon Baines Johnson
a választási kampány alatt bepoloskázta
riválisa, Barry Goldwater kampány-repülőjét,
eszközként a választás megnyerésére.
És persze ott volt a Watergate.
Betörőket fogtak,
akik épp behatoltak a Demokrata Párt főhadiszállására
a Watergate-házban.
a Nixon-adminisztráció érintett volt a betörés elleplezésében,
és Nixonnak végül le kellett mondania elnökségéről.
A COINTELPRO és a Watergate-ügy ébresztő volt Amerika számára.
A megfigyelésekre nem volt szabály,
és a politikai vetélytárs elhallgattatására használták fel.
Tehát az amerikaiak nagy nehézségek árán
megreformálták a megfigyelési törvényt.
A megfigyelési törvényben a legfontosabb eszköz
a vizsgálatot elrendelő határozat megkövetelése,
hogy a kormányzat hozzáférhessen telefonhívásainkhoz és leveleinkhez.
Azért fontos a vizsgálatot elrendelő határozat,
mert az állampolgár és a megfigyelő közé
beiktatódik egy bíró,
akinek feladata, hogy meggyőződjék róla,
hogy a megfigyelésnek alapos oka van;
hogy valóban a megfelelő személyre irányul;
és a gyűjtött információt
törvényes kormányzati céllal kívánják felhasználni,
nem pedig valaki hátrányos megkülönböztetésére.
Ez volt a rendszerünk,
és ez azt jelenti,
hogy Obama elnök nem hallgattatta le a Trump Towert.
Arra való a rendszer, hogy megakadályozza, hogy bírói végzés nélkül
ilyesmi megtörténhessen.
De ma már nem csak telefonhívásokról vagy levelekről van szó.
A mai technika
egyszerűvé és olcsóvá teszi az információgyűjtést
az átlagemberekről.
A telefonhívásainkról készült nyilvántartás
elárulhatja, van-e káros szenvedélyünk,
milyen vallásúak vagyunk,
milyen célra adományozunk,
milyen politikai jelöltet támogatunk.
Ehhez kormányunk éveken keresztül gyűjtött még olyan telefoninformációt,
amilyeneket a bűnelkövetőkről szokás.
2012-ben a republikánus nemzeti konvenció
figyelme egy új technológiára esett, az arcfelismerésre.
Ennek a lényege,
hogy felismeri a tömegben az esetleges
aktivistákat vagy rendbontókat,
hogy még időben lekapcsolhassák őket.
Mára az amerikai felnőtt népesség több mint 50%-a szerepel
a kormányzat arcnyilvántartásában.
Az alkohol, dohány, lőfegyver és robbanóanyagok kereskedelmét felügyelő
kormányzati szintű szervezet megoldotta
rendszám-érzékelőkkel,
hogy figyelemmel kísérje, kik járnak fegyverbemutatókra.
Leolvassa azoknak kocsiknak a rendszámát,
amelyek sokat parkolnak ilyen események színhelyén.
Azt feltételezzük, hogy ma már a rendőrőrsök több mint 70 százalékánál
rendelkezésre áll az automatikus rendszámfelismerő technológia,
hogy nyomon kövessék, milyen kocsik hajtanak át a városon.
Mindezeket az információkat –
a rendszámtáblákat, az arcképeket,
a telefon híváslistáját,
címjegyzékünket, a közeli ismerőseink listáját,
a fényképeket, amiket feltöltünk a dropboxra vagy a Google fényképoldalára,
e-maileinket, vagy akár amit csetelünk --
nem védik megfigyelésre vonatkozó előírások.
Ez azt jelenti, hogy megvannak mindazok az információk az átlagemberről,
amelyek újabban kis költséggel szerezhetők meg.
Ez most aranykor a megfigyelések számára.
Minden szülő érteni fogja, hogy ez mit jelent.
Egy kisbaba,
egy párhetes,
nem képes kimászni az ágyacskájából.
De amikor a kicsi lány nagyobb lesz,
akkor már ki tud mászni,
de azt mondjuk neki: "ne mássz ki!"
Minden szülő tudja, mi fog történni.
Némelyik baba ki fog mászni.
Ugye, ez a különbség a "lehet" és a "szabad" között.
Ugyanez igaz ma a kormányzatra is.
Eleinte nem volt meg a kormányzatnak a lehetősége,
hogy széleskörű, tömeges megfigyelést végezzen a polgárok százmillióin,
és rossz célra használja fel az információt.
De mára a kormányzat felnőtt,
és megvan hozzá a technika.
A kormányzatnak megvan a lehetősége,
és ezért a törvényi szabályozás sokkal fontosabb, mint korábban volt.
Az az elvárás, hogy a törvény mondja meg,
mikor van a kormányzatnak engedélye a megfigyeléshez,
és nyújtson garanciát bizonyos komplikációk esetére.
Észrevesszük, ha törvénysértés történik,
és annak következményei vagy retorziói vannak.
Soha ilyen fontos nem volt még a törvény, mert olyan világban élünk ma,
ahol csak ez tartja vissza a kormányt
az információval való visszaéléstől.
De a törvények mára már nem működnek jól.
Különösen szeptember 11. óta,
és nincsenek helyettük olyan szabályok, amilyenekre szükségünk lenne.
Látjuk ennek a következményeit.
Vannak központok a helyi, az államok szintjén működő,
és a szövetségi szervek együttműködésének összehangolására.
amelyeknek a belső terrorizmus felderítése lenne a feladatuk.
És azt láttuk, hogy ez a központ jelenti,
hogy esetleg veszélyesek lehetünk,
ha egy harmadik párti jelöltre szavaztunk,
vagy van egy "Ne lépj rám" zászlónk,
vagy megnéztünk egy adó-ellenes filmet.
E központok átnézték titokban muszlim közösségek ajánlott olvasmányainak listáját,
kémkedtek a katonai szolgálatot a gimiben elutasító kvékerek után.
Az adóhatóság ok nélkül, előszeretettel ellenőriz olyan csoportokat,
amelyek nevében szerepel a "Tea Party vagy a "Patriot" kifejezés.
Manapság vámosok és határőrők
megállítanak az országba belépő utasokat,
jelszavunkat kérik a közösségi médiához,
amellyel megnézhetik, kik a barátaink,
miket írogatunk,
és akár írhatnak is a nevünkben.
Nos, a szabadelvű civilek, mint amilyen én is vagyok,
megpróbálták felhívni a figyelmet ezekre a dolgokra,
és küzdeni ellenük, éveken keresztül.
Ez nagy probléma volt Obama elnöksége alatt,
de azóta a helyzet csak romlott.
Amikor a New York-i rendőrkapitányság
muszlimok után kutakodik,
vagy a rendőrkapitányság rendszámleolvasókat használ,
hogy megtalálja, hogy merre van a főnök házastársa,
vagy más hasonlók,
akkor ez borzasztó veszedelmes.
Amikor az elnök újrafogalmazza a szövetségi megfigyelés
és a szövetségi kormányzat hatalmát,
hogy bosszút álljon a politikai ellenzéken,
az zsarnokság.
Most tehát mindannyian aktivisták vagyunk,
mindannyiunknak tartanunk kell a megfigyeléstől.
De ahogyan Martin Luther King idején,
most is tudunk változtatni a dolgokon.
Először is, használjunk titkosítást.
A titkosítás megvédi az információnkat attól,
hogy könnyen begyűjtsék azért, hogy felhasználják.
Ez betesz a megfigyelés aranykorának.
Másodszor, támogassuk a megfigyelés újraszabályozását.
Tudták, hogy ha egy barátunk
a francia vagy a német kormánynak,
nemzetközi emberjogi csoportnak,
vagy olaj világcég számára dolgozik,
akkor lehetséges célpont a kémszervezetek számára?
Ez azt is jelenti, hogy ha beszélgetünk a barátunkkal,
az amerikai kormányzat begyűjtheti ezt az információt.
Ha begyűjtötték, még ha egy amerikaival
beszélgettünk is,
az eljuthat az FBI-hoz,
az FBI átkutathatja
minden külön engedély nélkül,
anélkül, hogy különösebb oka lenne rá,
információt gyűjtve az amerikaiakról,
anélkül, hogy elkövettünk volna valamit,
anélkül, hogy dokumentálni kéne, bármi gyanú nélkül.
A törvény, ami ezt megengedi:
a külföldiek lehallgatásáról szóló törvény (FISA) módosításának 702-es paragrafusa.
Ebben az évben van egy nagy lehetőségünk,
mert a 702-es paragrafus 2017 végével lejár,
vagyis a Kongresszus tehetetlensége nekünk kedvez,
ha reformot akarunk.
Nyomást tudunk gyakorolni képviselőinkre,
hogy valóban megtörténjenek a lényeges módosítások
adataink védelmében, a továbbadás és a visszaélés ellen.
És végül: az egyik ok, hogy elvesztettük az ellenőrzést a dolgok felett,
hogy mindaz, ami a megfigyeléssel kapcsolatos –
a technológia, a szabályok és az elvek,
amelyek léteznek vagy hiányoznak a védelmünkre –
ezek titkosak vagy minősítettek.
Átláthatóságra van szükség, állampolgárként tudnunk kell,
hogy mit tesz a kormány a nevünkben,
hogy az alkalmazott megfigyelés és az információ felhasználása
elszámoltatható legyen mindannyiunk által.
Mindannyian aktivisták vagyunk,
ami azt jelenti, hogy mindannyiunknak van félnivalója a megfigyeléstől.
De akárcsak Martin Luther King idejében,
vannak dolgok, amiket megtehetnünk.
Csatlakozzanak hozzám, és lássunk munkához!
Köszönöm.
(Taps)