William Butler Yeats: A második eljövetel (Fordította: Ferencz Győző)
Mind tágabb körökben kering, s ha szól már,
Nem hallja a sólyom, mit mond a solymár;
Széthull minden, már nem tart a közép,
A földet anarchia dúlja szét,
Vérszín áradat dúl, s amerre jár,
Az ártatlanság áldozata megfúl;
Hitehagyott a jó s a rosszakat
A meggyőződés szenvedélye fűti.
Bizton a jelenés már közeleg;
Második eljövetel közeleg,
a Második Eljövetel! S alig
Ejtem ki a szót – a Spiritus Mundi
Rémlik elém, sivatagi homokban
Oroszlántestű, emberfejű lény,
Szeme üres, kegyetlen, mint a nap,
Combja lassan megmozdul, s körülötte
Nyugtalan madár-árnyak kavarognak.
Sötétség újra; de most már tudom,
Hogy húsz évszázadig kényszerített rá
Egy bölcső megkövült lidérces álmot,
S hogy – ha ideje jő – miféle vad
Cammog majd Betlehembe, megszületni.