"הביאה השניה" מאת וויליאם באטלר ייטס
מסתחרר ומסתחרר במערבולת המתרחבת
הבז לא יכול לשמוע את מאמן הבזים;
דברים מתפוררים; המרכז לא יכול להחזיק מעמד;
אנרכיה משתחררת על העולם,
הגאות האדומה מדם משתחררת, ובכל מקום
הטקס של התמימים טובע;
הטובים ביותר חסרי אמונה בכלל, בעוד הגרועים ביותר
מלאים בעוצמה מלאת תשוקה.
בהחלט כמה גילויים לפנינו;
בהחלט הביאה השניה מתקרבת.
הביאה השניה! המילים האלה בקושי יוצאות
כשהתמונה הרחבה מתוך ספיריטוס מונדי
מטרידה את ראייתי: היכנשהו בחולות המדבר
צורה עם גוף אריה וראש של אדם,
מבט ריק וחסר רחמים כמו השמש,
מניע את הירכיים האיטיות שלו, בזמן שסביבו
צללים מתגלגלים של ציפורי מדבר מקומיות.
החשכה יורדת שוב; אבל עכשיו אני יודע
שעשרים מאות של שינה סלעית
כעסו לסיוט על ידי עריסה מתנדנדת,
ואיזו חיה גסה, שעתה הגיעה סוף סוף,
הולכת ברפיון לכיוון בית לחם להיוולד מחדש?