Kuinka moni teistä on luovia,
muotoilijoita, insinöörejä, yrittäjiä, taiteilijoita
tai ehkä sinulla on suuri mielikuvitus?
Viitatkaa? (Hurrausta)
Suurin osa teistä.
Minulla on uutisia meille luoville.
Seuraavan 20 vuoden aikana
työtapamme tulevat muuttumaan enemmän
kuin ne ovat viimeisen 2000 vuoden aikana.
Uskon, että olemme ihmishistorian uuden ajan alussa.
On ollut neljä isoa historiallista aikakautta,
jotka määrittyvät työtapamme mukaan.
Metsästäjä-keräilijä -kausi kesti useita miljoonia vuosia.
Maataloudellinen kausi kesti useita tuhansia vuosia.
Teollinen kausi kesti muutaman vuosisadan.
Ja nyt informaation kausi on kestänyt vain muutaman vuosikymmenen.
Ja nykyään olemme lajina seuraavan ison aikakauden taitoksessa.
Tervetuloa Augmentaation kaudelle.
Tällä aikakaudella luonnolliset ihmiskykysi kasvavat
ajattelemista auttavilla tietokonejärjestelmillä,
tekemistä auttavilla robottijärjestelmillä,
ja digitaalisella hermostolla,
joka yhdistää sinut maailmaan tavalla, joka ylittää luonnolliset aistisi.
Aloitetaan kognitiivisesta augmentoinnista.
Kuinka moni teistä on augmentoituja kyborgeja?
(Naurua)
Väittäisin, että olemme jo augmentoituja.
Kuvittele olevasi juhlissa,
ja joku kysyy sinulta kysymyksen, johon et osaa vastata.
Jos sinulla on tällainen, voit tietää vastauksen sekunneissa.
Mutta tämä on vasta varhainen alku.
Jopa Siri on vain passiivinen työkalu.
Oikeastaan viimeisen kolmen ja puolen miljoonan vuoden aikana
käyttämämme työkalut ovat olleet täysin passiivisia.
Ne tekevät sen, mitä käskemme niiden tehdä, eikä mitään muuta.
Ensimmäinen työkalumme leikkasi vain kun löimme sitä.
Taltta kaivertaa vain siitä, mihin taiteilija sen asettaa.
Ja kehittyneimmätkin työkalumme eivät tee mitään ilman tarkkoja käskyjä.
Se on jotain, mikä on aina turhauttanut minua,
meitä on aina rajoittanut
tarve manuaalisesti iskeä tahtomme työkaluihimme --
manuaalisesti, kirjaimellisesti käyttämällä käsiämme,
jopa tietokoneilla.
Mutta olen enemmänkin kuin "Star Trekin" Scotty.
(Naurua)
Haluan keskustella tietokoneen kanssa.
Haluan sanoa, "Tietokone, suunnitellaan auto,"
ja tietokone näyttää auton.
Ja sanon, "Ei, nopean näköinen eikä niin saksalainen,"
ja pam, tietokone näyttää vaihtoehdon.
(Naurua)
Se keskustelu saattaa hieman ontua,
mutta ehkä vähemmän kuin uskoisimme,
mutta juuri nyt,
kehittelemme sitä.
Työkalut tekevät tämän loikan passiivisesta generatiiviseen.
Generatiiviset työkalut käyttävät tietokonetta ja algoritmejä
syntetisoidakseen geometriaa
luodakseen uudenlaisia malleja itsekseen.
Se tarvitsee vain tavoitteet ja asettamasi rajat.
Annan teille esimerkin.
Tämän ilmalennokin rungon tapauksessa
sille tarvitsee kertoa vain,
että sillä on neljä potkuria,
haluat sen olevat mahdollisimman kevyt,
ja haluat sen olevan aerodynaamisesti tehokas.
Ja tietokone tutkii koko ratkaisuavaruuden:
jokaisen mahdollisuuden, joka täyttää kriteerisi --
miljoonia ratkaisuja.
Tämä vaatii ison tietokoneen.
Mutta se antaa meille malleja,
joita me itse emme olisi tulleet ajatelleeksikaan.
Ja tietokone tekee tämän kaiken ihan itse --
kukaan ei piirtänyt mitään
ja se aloitti aivan tyhjästä.
Ei muuten ole sattumaa,
että lennokin runko näyttää aivan lento-oravan lonkalta.
(Naurua)
Sillä algoritmit on tehty toimimaan
evoluution tavoin.
Jännittävää on, että tämä teknologia
alkaa näkyä oikeassa maailmassa.
Olemme tehneet töitä Airbusin kanssa muutaman vuoden
tämän tulevaisuuden koneen konseptin parissa.
Se on silti vasta aluilla.
Mutta vastikään olemme käyttäneet generatiivisen suunnittelun tekoälyä
suunnitellaksemme tämän.
Tämän on tietokoneen suunnittelema 3D-tulostettu matkustamon väliseinä.
Se on aluperäistä vahvempi, mutta puolet kevyempi,
Ja se tulee lentämään Airbus A320:n mukana tämän vuoden lopussa.
Tietokoneet pystyvät nyt generoimaan;
ne pystyvät tekemään omia ratkaisuja hyvin määriteltyihin ongelmiin.
Mutta ne eivät ole intuitiivisia.
Niiden pitää slti aloittaa tyhjästä joka kerta,
koska ne eivät ikinä opi.
Toisin kuin Maggie.
(Naurua)
Maggie on oikeastaan älykkäämpi kuin kehittynein suunnittelutyökalumme.
Mitä tarkoitan sillä?
Jos hänen omistajansa ottaa tuon hihnan, Maggie tietää melko varmasti,
että he menevät lenkille.
Ja kuinka hän oppi sen?
Joka kerta kun omistaja on ottanut hihnan,
he menivät lenkille.
Ja Maggien teki kolme asiaa
Hänen piti kiinnittää huomiota,
Hän piti muistaa mitä on tapahtunut,
ja hänen piti säilyttää ja tehdä malli siitä mielessään.
Juuri sitä tietojenkäsittelijät
ovat yrittäneet saada tekoälyä tekemään
viimeisen 60 vuoden ajan.
Vuonna 1952
he rakensivat ison tietokoneen, joka osasi pelata ristinollaa.
Mitä sitten.
45 vuoden päästä vuonna 1997,
Deep Blue voitti Kasparovin shakissa.
Vuonna 2011 Watson päihitti nämä kaksi ihmista Jeopardyssä,
mikä on tietokoneelle paljon vaikeampaa kuin shakki.
Itse asiassa Watsonin täytyi ennalta määrättyjen ratkaisujen sijaan
käyttää päättelykykyä päihittääkseen vastustajansa.
Ja muutama viikko sitten
Deep Mind:in AlphaGo päihitti parhimman Go:n pelaajan,
mikä on vaiken pelimme.
Itse asiassa, Go- pelissä on enemmän mahdollisia siirtoja
kuin universumissa on atomeja.
Joten voittaakseen,
AlphaGo:n täytyi kehittää intuitio.
Ja itse asiassa joissakin tapauksissa Alpha Go:n kehittäjät eivät tienneet
miksi AlphaGo teki niin kuin teki.
Ja asiat etenevät huimaa vauhtia.
Miettikää -- Ihmisen eliniän aikana
tietokoneet ovat kehittyneet lasten pelistä
strategisen ajattelemisen edustajaksi.
Oikeastaan tietokoneet
siirtyvät Spockin kaltaisia
olemaan enemmänkin kuin Kirk.
(Naurua)
Eikö? Puhtaasta logiikasta intuitioon.
Ylittäisitkö tämän sillan?
Suurin osa teistä sanoo, "En todellakaan!"
(Naurua)
Teitte sen päätöksen alle sekunnissa.
Tiesitte heti, että se ei ole turvallinen.
Ja se on juuri sen tyyppistä intuitiota
jota syväoppivat järjestelmämme alkavat kehittää juuri nyt.
Pian voitte kirjaimellisesti
näyttää tietokoneelle jotakin tekemäänne ja suunnitelemaanne
ja se katsoo sitä ja sanoo,
"Sori, kaveri, ei se tule toimimaan. Yritä uudelleen."
Tai voit kysyä siltä, pidetäänkö seuraavasta kappaleestasi.
tai seuraavasta jäätelömaustasi.
Tai, mitä tärkeimmin,
voit työskennellä tietokoneen kanssa
ratkaistaaksesi tuntemattoman ongelman.
Esimerkiksi ilmastonmuutos.
Emme ole yksin onnistuneet,
ja tarvitsemme kaiken tarjolla olevan avun.
Tästä juuri puhun,
teknologiasta, joka tehostaa kognitiivisia kykyjämme,
voidaksemme kuvitella ja kehitellä asioita,
jotka yksinkertaisesti eivät ole meidän epäaugmenttisten ihmisten ulottuvilla.
Eli miten teemme kaikki nämä uudet asiat
jotka aiomme luoda ja suunnitella?
Luulen, että ihmisen augmentaation aikakausi liittyy niin fyysiseen maailmaan
kuin myös virtuaaliseen, tiedostavaan maailmaan.
Kuinka teknologia tulee augmentoimaan meitä?
Fyysisessä maailmassa robottijärjestelmillä.
On olemassa pelko,
että robotit vievät ihmisiltä töitä,
ja se on totta tietyillä osa-alueilla.
Mutta olen kiinnostunut enemmänkin ideasta,
että ihmiset ja robotit työskentelevät yhdessä ja augmentoivat toisiaan,
ja luovat uudenlaisen tilan.
Tämä on tutkimuslabramme San Franciscossa.
jossa yksi tutkimuskohteemme on kehittynyt robotiikka,
tarkemmin ihmisten ja robottien yhteistyö.
Tässä on Bishop, ykis roboteistamme.
Laitoimme sen auttamaan
rakennusammattilaista, joka tekee toistuvia tehtäviä --
kuten esimerkiksi pistorasioiden tai valokatkaisimien reikien leikkaamista.
(Naurua)
Bishopin ihmispari voi kertoa sanojen ja eleiden avulla mitä tehdä.
aivan kuten koiralle puhuisi,
ja Bishop toimii näiden ohjeiden mukaan
täydellisellä tarkkuudella.
Käytämme ihmistä siihen, missä se on hyvä:
valppauteen, havainnointiin ja päätöstentekoon.
Ja käytämme robottia siihen missä se on hyvä:
tarkkuuteen ja toistamiseen.
Tässä on toinen projekti, jonka parissa Bishop työskentelee.
Tämän HIVE:ksi kutsumamme projektin tarkoituksena
oli tehdä prototyyppi, jossa ihminen, tietokone ja robotti
työskentelevät yhdessä ratkaistakseen vaikean suunnitteluongelman.
Ihmiset olivat työvoimana.
He kuljeskelivat ympäriinsä, työstivät bambua --
Mikä on epäisomorfista materiaalia,
joten se on roboteille vaikea työstää.
Mutta robotit kiersivät kuidut,
joka oli ihmisille merlkein mahdotonta.
Ja sitten meillä oli tekoäly, joka kontrolloi kaikkea.
Se kertoi niin ihmisille kuin roboteille mitä tehdä,
ja piti kirjaa tuhansista yksittäisistä osista.
Kiinnostavaa on,
että tämän paviljongin tekeminen olisi ollut mahdotonta
elleivät ihminen, robotti ja tekoäly augmentoisi toisiaan.
Okei, vielä yksi projekti. Tämä on hieman hullunkurinen.
Työskentelemme yhdessä Amsterdamilaisen artistin, Joris Laarmanin,
ja hänen tiiminsä kanssa MX3D:ssä.
suunnitellaksemme generatiivisesti ja robottisesti tulostettavan
maailman ensimmäisen autonomisesti valmistetun sillan.
Joris ja tekoäly suunnittelevat tätä parhaillaan
Amsterdamissa.
ja kun he ovat valmiita, painamme nappia
ja robotit alkavat 3D-tulostaa ruostumatonta terästä
ja ne jatkavat tulostusta ilman ihmisen väliintuloa,
niin kauan kuin silta on valmis.
Niin kuin tietokoneet augmentoivat meidän kykyjämme
suunnitella ja luoda uutta,
robottijärjestelmät auttavat meitä rakentamaan ja tekemään asioita
joita emme ole voinut tehdä aiemmin.
Mutta entä kykymme havaita ja kontrolloida näitä?
Entä hermosto näille tekemillemme asioille?
Meidän hermostomme, ihmisen hermosto,
kertoo meille kaiken mitä ympärillämme tapahtuu.
Mutta tekemiemme asioiden hermosto on parhaimmillaankin alkeellinen.
Esimerkiksi auto ei kerro kaupungin rakennusvirastolle
että se ajoi juuri kuoppaan Broadwayn ja Morrisonin kulmassa.
Rakennus ei kerro suunnittelijoilleen
tykkäävätkö sen sisällä olevat ihmiset olla siellä,
ja lelunvalmistaja ei tiedä
leikitäänkö lelulla oikeasti --
miten, missä ja onko lelu oikeasti hauska.
Olen melko varma että suunnittelijat
ajattelivat barbille tällaista elämäntyyliä suunnitellessaan sitä.
(Naurua)
Mutta mitä jos barbi on oikeasti yksinäinen?
(Naurua)
Jos suunnittelijat olisivat tienneet
mitä heidän luomuksilleen tapahtuu
oikeassa maailmassa -- tiet, rakennukset, Barbi --
he voisivat käyttää tätä tietoa luodakseen
käyttäjälle paremman kokemuksen.
Se mikä puuttuu on hermosto
joka yhdistää meidät kaikkiin luomiimme ja käyttämiimme asioihin.
Mitä jos teihin kaikkiin virtaisi tällaista tietoa
oikeassa maailmassa luomistanne asioista?
Kaiken luomamme tavaran lisäksi,
me käytämme valtavasti rahaa ja energiaa --
viime vuonna noin kaksi triljoonaa dollaria --
suostuttelemaan ihmisiä ostamaan tekemiämme asioita.
Mutta jos sinulla olisi tämä yhteys suunnittelemiisi ja tekemiisi asioihin
kun ne ovat oikeassa maailmassa,
sen jälkeen kun ne on myyty tai tuotu markkinoille,
voisimme oikeasti muuttaa tämän,
ja siirtyäksemme suostuttelemasta ihmisiä ostamaan tuotteitamme,
tekemään tavaroita, joita ihmiset haluavat ostaa.
Hyvä uutinen on, että työskentelemme digitaalisen hermoston parissa
joka yhdistää meidät luomiimme asioihin.
Meillä on projekti,
kahden ihmisen kanssa Los Angelesissa, joita kutsutaan Bandito Brothers:iksi
ja heidän tiiminsä kanssa.
Nämä tyypit suunnittelevat uskomattomia autoja
jotka tekevät uskomattomia asioita.
Nämä tyypit ovat hulluja --
(Naurua)
parhaalla mahdollisella tavalla.
Ja se mitä työstämme heidän kanssaan
on normaalista kilpa-autosta ottamamme runko
jolle annamme hermoston.
Asensimme siihen tusinoittain tunnistimia,
laitoimme maailmanluokan kilpa-ajajan ratin taakse,
veimme sen aavikolle, ja ajoimme siitä kumit puhki viikon ajan.
Ja auton hermosto tallensi kaiken
mitä autolle tapahtui.
Saimme miljardeittain data-arvoja;
kaikki voimat, joille auto altistui.
Ja sitten teimme jotain hullua.
Otimme tämän tiedon
ja syötimme sen generatiivisen suunnitteun tekoälyymme, Dreamcatcher:iin.
Miten käy kun antaa suunnittelutyökalulle hermoston,
ja pyytää sitä rakentamaan sinulle parhaimman rungon autolle?
Tämän.
Tämä on jotain, mitä ihminen ei olisi ikinä voinut suunnitella.
Paitsi että ihminen suunnitteli tämän,
mutta se oli ihminen, jota generatiivisen suunnittelun tekoäly oli augmentoinut,
digitaalinen hermosto,
ja robotit, jotka pystyivät oikeasti rakentamaan jotain tällaista.
Jos tämä on tulevaisuutta, Augmentaation aikakautta,
ja me tulemme olemaan kognitiivisesti, fyysisesti ja havainnollisesti augmentoituja,
miltä tuo tulee näyttämään?
Miltä Ihmemaamme tulee näyttämään?
Luulen, että tulemme näkemään maailman,
jossa siirrymme asioista, jotka on rakennettu,
asioihin, jotka on tuotettu.
Sellaiseen, missä siirrymme rakennetuista asioista
asioihin, jotka on kasvatettu.
Siirrymme yksittäisyydestä
yhdistymiseen.
Ja siirrymme poistamisesta
keräämiseen.
Luulen myös, että siirrymme haluamasta laitteiltamme tottelevuutta
arvostamaan autonomiaa.
Kiitos augmentoitujen kykyjemme,
maailmamme tulee muuttumaan dramaattisesti.
Tulemme saaamaan uuden maailman, jossa on enemmän vaihtelua, yhdistymistä,
dynaamisuutta ja monimutkaisuutta,
sopeutumista ja tietenkin
kauneutta.
Tulevien asioiden muoto
tulee olemaan jotain mitä emme ole ennen nähneet.
Miksi?
Koska nuo asiat muotoilee uusi parisuhde
teknologian, luonnon ja ihmisen välillä.
Se on minulle tulevaisuus, jota kannattaa odottaa.
Kiitos kaikille.
(Aplodeja)