1980.-tih bonobo čimpanza po imenu Kanzi
naučio je komunicirati s ljudima u neviđenoj mjeri -
ne kroz govor ili pokrete,
već koristeći tipkovnicu s apstraktnim simbolima za predmete i radnje.
Pokazujući na više njih po redu, stvarao je nizove za davanje zahtjeva,
odgovaranje na pitanja ljudskih znanstvenika
i upućivanje na predmete koji nisu bili fizički prisutni.
Kanzijev uspjeh odmah je započeo spor oko jednog pitanja:
je li Kanzi naučio jezik?
Ono što nazivamo jezikom jest nešto specifičnije od komunikacije.
Jezik je dijeljenje onoga što nam je na umu:
priča, mišljenja, pitanja, prošlosti ili budućnosti,
zamišljenih vremena ili mjesta, ideja.
U svojoj je osnovi otvoren
i može se koristiti za izgovaranje bezbrojne količine stvari.
Mnogi su znanstvenici uvjereni da samo ljudi imaju jezik,
da glasanje i pokreti koje druge vrste koriste za komunikaciju nisu jezik.
Svaki od tih glasanja i pokreta najčešće je povezan s određenom porukom,
ograničeni ukupni broj poruka
koje nisu povezane u kompleksnije ideje.
Na primjer, vrsta majmuna može imati specifično glasanje za uzbune
koje je povezano s određenim grabežljivcem poput zmije -
no s jezikom postoje bezbrojni načini da bi se izrazilo: "Pazi, ide zmija."
Zasada niti jedna životinjska komunikacija nema otvorenost
ljudskog jezika.
Nismo sigurni što se događa u glavama životinja
i moguće je da ova definicija jezika
ili naši načini njegova mjerenja nisu primjereni njima.
No koliko znamo, samo ljudi imaju jezik.
I iako ljudi govore oko 7000 različitih jezika,
bilo koje dijete može naučiti bilo koji jezik,
što pokazuje da je biološka tehnologija za stvaranje jezika
zajednička svima nama.
Pa što jezik znači za čovječanstvo?
Što nam omogućuje i kako smo ga dobili?
Kada smo točno stekli ovu sposobnost još je uvijek otvoreno pitanje.
Čimpanze i bonobo majmuni naši su najbliži živi rođaci,
ali rod koji vodi do ljudi se razdijelio od ostalih velikih majmuna
prije više od četiri milijuna godina.
Između njih postojale su mnoge vrste koje su sada izumrle,
što znači da je teško znati jesu li imali jezik ili nešto tome slično.
Veliki majmuni ipak daju jedan potencijalni trag podrijetla jezika:
moguće je da je započeo pokretima, a ne govorom.
Veliki majmuni u divljini se mnogo češće koriste pokretima
nego zvukovima.
Moguće je da je jezik započeo poprimati oblik u pleistocenu,
prije dva do tri milijuna godina s pojavom roda Homo,
koji je na kraju doveo do naše vlastite vrste Homo sapiens.
Veličina mozga se utrostručila i dvonožnost je omogućila komunikaciju rukama.
Mogao je postojati prijelaz s komunikacije pokretima
na jezik pokretima -
od pokazivanja predmeta i glumljenja radnji,
do učinkovitijeg, apstraktnijeg znakovnog jezika.
Zbog apstrakcije komunikacije pokretom nestala bi potreba za slikama,
stvarajući bazu za prijelaz prema govornom jeziku.
No taj bi prijelaz došao tek kasnije.
Artikulirani govor ovisi o glasnicama određenog oblika.
Čak su i naši najbliži pretci, neandertalci i denisovci,
imali glasnice koje nisu bile optimalne,
iako su vjerojatno imali neku mogućnost glasanja
pa možda i jezika.
Samo su glasnice ljudi optimalne.
Izgovorene riječi oslobađaju ruke za korištenje alata i transport.
Pa je moguće da je pojava govora,
a ne jezika samog, dovela do nadmoći naše vrste.
Jezik je toliko blisko povezan sa složenim mislima, percepcijom i motorikom,
da je teško rasplesti njegovo biološko podrijetlo.
Neke od najvećih zagonetki ostaju:
Koliko je jezik oblikovao čovječanstvo
te koliko je čovječanstvo oblikovalo jezik?
Što je došlo prije, velik broj mogućih scenarija koje možemo zamisliti,
ili naša mogućnost da ih podijelimo?