Zemljini oceani.
Prekrasni su, nadahnjuju i podržavaju život.
Oni su, vjerojatno to znate, više ili manje uništeni.
Na Sejšelskim otocima
ljudska aktivnost i klimatske promjene opustošili su koraljne grebene.
Preveliki izlov je uništio riblji fond.
Bioraznolikost je u opasnosti.
Što možemo učiniti?
Očito je potrebna neka zaštita.
Priroda je vrlo otporna.
Kad neka morska područja strateški zaštitimo,
mogu se oporaviti cijeli ekosustavi.
Ali, stvaranje zaštićenih morskih područja nije lako.
Prvi problem je izabrati lokaciju.
Ovaj koraljni greben se preklapa s onom velikom ribarskom rutom
i još presijeca ovo ribogojilište.
Sve je međusobno povezano.
Plan zaštite morskog područja treba uzeti u obzir
utjecaj jednog područja na drugo.
Drugi problem je kako uključiti sve članove zajednice.
Glavni dio obalne ekonomije čine ribarstvo i turizam.
Ako ljudi misle da ne mogu odraditi svoj posao,
neće se uključiti dovoljno zajednice
da bi područje uspješno štitili.
Zaštićena morska područja treba zakonski proglasiti.
To znači da se i vlada mora jako zauzeti za plan.
Simbolična podrška neće dati rezultat.
Konačno, zaštita okoliša traži novac.
Puno novca.
Otočne i obalne države možda žele zaštititi svoja mora,
ali te države često imaju veliki dug
i ne mogu sebi priuštiti da okoliš ima prioritet.
Ako se oslonimo samo na dobrotvorne donacije,
moći ćemo štititi jedno malo područje ovdje
i drugo, opet malo, tamo.
Ali nama treba više zaštićenih područja, što brže,
da bi nastao trajni učinak.
Kako točno izgleda pametna zaštita oceana?
Kako se dobiva novac, vladina potpora i pažljivo planiranje
koje obuhvaća istovremeno i lokalno gospodarstvo
i složenost ekosustava?
Podijelit ćemo s vama smionu ideju
iz The Nature Conservancy (TNC).
Ideja obuhvaća sve ove probleme.
Shvatili su da je dug otočnih i obalnih naroda
baš ona stvar koja će im omogućiti da postignu ciljeve zaštite.
Ideja TNC-a je restrukturiranje duga,
čime se stvaraju fondovi i politička volja
da se zaštite grebeni, mangrovi i ribolov.
Primjerice, kad vi refinancirate kuću,
uzimate pogodnost niže kamatne stope,
a ušteđenu svotu možda potrošite na izolaciju tavana.
Plave obveznice za ocean rade isto to za cijele obalne države.
Reprogramiraju dug
pa ušteđeno ulažu u stvaranje zaštićenih morskih područja.
Reprogramiranje nacionalnog duga je puno složenije od rečenog,
ali shvaćate osnovnu ideju.
Ako investitori danas ulože 40 milijuna dolara,
to sutra može osloboditi 1,6 milijardi za zaštitu oceana.
A taj se posao obavlja ovako.
Pvi korak: Pregovori
Država se prvo obvezuje da će zaštititi bar 30% svog dijela oceana.
The Nature Conservancy tada dovodi investitore, javne fondove
i međunarodne razvojne organizacije
kako bi restrukturirali dio nacionalnog duga,
čime se dolazi do nižih kamatnih stopa i duljih perioda otplate.
Drugi korak: Stvoriti plan zaštite mora
TNC istovremeno surađuje s biolozima mora,
vladom i lokalnim dioničarima
na izradi detaljnog plana zaštite
koji integrira potrebe oceana s potrebama ljudi.
Treći korak: Osiguranje trajnosti
TNC pokreće neovisnu zakladu za zaštitu okoliša.
Uštede iz restrukturiranja duga se ulažu u zakladu
i troše za nova zaštićena morska područja.
Zaklada prati ispunjava li vlada preuzete obveze
kako bi se ''Plavim obveznicama'' financirali stvarni napori.
Može li ovaj plan uspjeti?
Već jest.
2016. TNC je stvorio nacionalni plan zaštite na Sejšelskim otocima.
U TNC-u su restrukturirali 22 milijuna dolara vladinoga duga.
A vlada se zauzvrat složila da će zaštititi 30 posto svog mora.
Danas na Sejšelima
planiraju zaštititi još 400 000 km2 oceana.
To je područje veličine jedne Njemačke.
Sejšeli štite svoje koraljne grebene,
obnavljaju riblji fond,
poboljšavaju otpornost na klimatske promjene.
Istovremeno jačaju i svoju ekonomiju.
Druge su zemlje primijetile taj uspjeh.
I mnoge se žele priključiti.
To je prilika da se sve ovo dramatično proširi.
I jako brzo.
U TNC-u su procijenili još 20 zemalja u kojima je moguć ovakav plan.
Ali trebaju početni kapital.
Trebaju i osnovati lokalni tim koji će razviti plan zaštite,
pregovarati sa svim dioničarima i izraditi dogovore.
Dobiju li nužnu potporu u idućih pet godina,
mogli bi zaštititi 4 milijuna kvadratnih kilometara oceana.
To je deset ukupnih površina Njemačke.
Tako bi povećali zaštićena područja
svih svjetskih oceana
za nevjerojatnih 15 posto.
Obnovila bi se prostrana područja koraljnih grebena
i stvorila utočišta brojnim vrstama.
Bilo bi to zaista nevjerojatno.
A to je samo početak.
Jer nema u cijelom svijetu samo 20 država
u kojima je moguća ovakva pretvorba duga.
Ima ih oko 100.
Ovakvim pristupom svatko dobiva.
Vlade, lokalni građani, investitori,
i najvažnije, naši oceani.
Dobivamo, zapravo, svi.
Zemljini oceani.
[The Audacious Project]