מה אם יכולתי ליצור לכם
תינוק מהונדס?
מה אילו אתם, כהורים לעתיד,
ואני כמדען, היינו מחליטים ללכת לכיוון הזה יחד?
ומה אם לא?
מה אם אנו חושבים שזה רעיון רע,
אבל משפחות רבות, ידידים וחברים לעבודה
היו בוחרים לעשות זאת?
בואו נריץ קדימה 15 שנים בלבד מהיום.
נדמיין שהשנה היא 2030
ואתם הורים.
הבת שלכם, מריאן, לידכם.
ב-2030 מכנים אותה "טבעית",
כי אין בה השבחות גנטיות.
ובעקבות ההחלטה המודעת של שניכם,
רבים בחוג החברתי שלכם בזים לכם,
רואים בכם מתנגדים לקידמה או טכנופובים.
חברתה הטובה של מריאן, ג'נה, הבת של השכנים,
היא כבר סיפור אחר לגמרי.
היא נולדה תינוקת מהונדסת, מושבחת גנטית
ומשודרגת מאד.
(צחוק)
כן, משודרגת.
והשיפורים האלה נעשו
בטכנולוגיה מתקדמת להשבחה גנטית בשם המצחיק "קריספר,"
אם "קריספ" זה "פריך", אז קריספר – פריך יותר.
המדענים שההורים של ג'נה שכרו לשם כך
בכמה מיליוני דולרים
יישמו את "קריספר" על שורה ארוכה של עוברים אנושיים
ובתהליך בדיקה גנטית
הם חזו שהעובר הקטן, ג'נה,
יהיה הטוב שבחבורה.
וכעת ג'נה היא אדם אמיתי, בשר ודם,
היא יושבת על השטיח בסלון שלכם
ומשחקת עם בתכם מריאן.
המשפחות שלכם מכירות זה שנים,
וכבר ברור לכם מזמן
שג'נה היא יוצאת מן הכלל.
היא חכמה להפליא.
עליכם להודות שהיא יותר חכמה מכם,
והיא בת חמש.
(צחוק)
היא יפהפיה, גבוהה, אתלטית,
והרשימה נמשכת עוד ועוד.
למעשה יש דור שלם חדש
של ילדים מהונדסים כמו ג'נה.
ועד כה נראה שהם בריאים יותר מהדור של הוריהם,
מהדור שלכם,
והם זולים יותר מבחינת הטיפול הבריאותי.
הם חסינים מפני שלל בעיות בריאות
כולל איידס ומחלות גנטיות.
כל זה נשמע נפלא,
אבל מקננת בכם תחושת אי-נוחות שמשהו אינו כשורה אצל ג'נה,
אותה תחושה שמפריעה לכם כלפי ילדים מהונדסים אחרים שפגשתם.
גם קראתם השבוע בעיתון
שמחקר על ילדים שנולדו כתינוקות מהונדסים
מצא שעלולות להיות להם בעיות
כמו תוקפנות-יתר ונרקיסיזם.
אבל מה שיותר מטריד אתכם
הוא הבשורה ששמעתם זה עתה ממשפחתה של ג'נה:
היא כל-כך חכמה,
ששולחים אותה לבית-ספר מיוחד,
בית-ספר שונה מזה של בתכם, מריאן,
וזה מערער לא מעט את המשפחה שלכם.
מריאן בכתה,
וכשהשכבתם אותה לישון אתמול בלילה,
היא שאלה, "אבא, ג'נה תמשיך להיות חברה שלי?"
אז עכשיו, כשסיפרתי לכם את האגדה על שנת 2030
נראה לי שהכנסתי חלק מכם לאווירת מדע בדיוני, נכון?
כאילו שאתם קוראים ספר מדע בדיוני,
או שהדברים נאמרו ברוח ליל כל הקדושים,
אבל זוהי מציאות אפשרית עבורנו בעוד 15 שנים בלבד.
אני חוקר תאי-גזע וגנטיקה
ואני עוקב מקרוב אחרי טכנולוגיית "קריספר" החדשה הזאת
והשלכותיה האפשריות.
ואנו עלולים להגיע למציאות הזאת,
והרבה מכך תלוי במה שנחליט לעשות כיום.
ואם אתם עדיין חושבים שזה מדע בדיוני,
דעו לכם שהקהילה המדעית היתה כמרקחה מוקדם יותר השנה,
והציבור כמעט לא שמע על כך.
חוקרים בסין, לפני כמה חודשים,
דיווחו על יצירת עוברים אנושיים שהונדסו גנטית,
לראשונה בהיסטוריה,
באמצעות טכנולוגיית "קריספר" החדשה.
זה לא היה מושלם,
אבל לדעתי הם פערו סדק
בתיבת פנדורה הזאת.
ולדעתי אנשים מסוימים יקפצו על הטכנולוגיה הזאת
וינסו ליצור תינוקות מהונדסים.
לפני שאמשיך, כמה מכם אולי ירימו יד ויגידו,
"רק רגע, פול.
"זה לא בניגוד לחוק?
"הרי אי-אפשר סתם כך להנדס תינוק."
ובמידה מסוימת אתם צודקים.
בכמה מדינות אסור לעשות זאת,
אבל במדינות רבות אחרות, כולל ארצי, ארה"ב,
אין חוקים נגד זה, אז תיאורטית - אפשר.
היתה התפתחות נוספת השנה שמשפיעה על התחום הזה,
ושהתרחשה לא רחוק מכאן, בבריטניה.
בריטניה היתה תמיד הקפדנית ביותר
בנוגע להנדסה גנטית של בני-אדם.
זה היה שם בלתי-חוקי.
אבל לפני חודשים ספורים
הם קבעו חריג לכלל זה.
הם העבירו חוק חדש
שמתיר יצירת בני-אדם מהונדסים גנטית
במטרה הנאצלת למנוע סוג נדיר של מחלה גנטית.
לדעתי שני האירועים הללו יחד דוחפים אותנו עוד קצת לכך
שנסכים להנדסה הגנטית בבני-אדם.
דיברתי על טכנולוגיית "קריספר".
מהי "קריספר"?
אם חושבים על ההנדסה הגנטית המוכרת לנו,
כמו בעגבניות, חיטה ודברים כאלה,
זאת טכנולוגיה דומה לזו שבה משתמשים בצמחים,
אך היא הרבה יותר טובה, זולה ומהירה.
אז מה היא?
היא כמו אולר שוויצרי גנטי.
נדמיין שיש לנו אולר שוויצרי
עם כל מיני כלים
ואחד מהכלים הוא מעין זכוכית מגדלת
או מכשיר ניווט בדנ"א שלנו,
שיכול להתביית על נקודה מסוימת.
הכלי הבא הוא כמו מספריים
שיכולים לחתוך את הדנ"א באותה נקודה,
ולבסוף יש לנו עט
שבעזרתו אפשר ממש לשכתב את הקוד הגנטי במיקום הזה.
זה עד כדי כך פשוט.
והטכנולוגיה הזאת, שהופיעה רק לפני שלוש שנים,
סחפה את המדע בסערה.
היא מתפתחת כל-כך מהר וכל-כך משלהבת מדענים,
– אני מודה שגם אני מוקסם ממנה ומשתמש בה במעבדה שלי –
שלדעתי מישהו יעלה מדרגה,
ימשיך את העבודה על הנדסת עוברי אנוש
ואולי יכין תינוקות מהונדסים.
זה כל-כך נפוץ היום,
וזה הופיע רק לפני שלוש שנים.
אלפי מעבדות ממש מחזיקות בזה היום,
והן עורכות מחקרים חשובים.
רובן לא מתעניינות בתינוקות מהונדסים.
הן חוקרות מחלות אנושיות
והיבטים מדעיים חשובים אחרים.
עושים בעזרת "קריספר" הרבה מחקר איכותי.
והעובדה שהיום אנו יכולים לבצע שינויים גנטיים,
עבודה שפעם ארכה שנים ועלתה מיליוני דולרים,
במספר שבועות ובמחיר כמה אלפי דולרים,
מדהימה אותי כמדען,
אבל בה-בעת היא פותחת פתח לאנשים להרחיק לכת,
ולדעתי, אצל כמה מהם
המוקד לא יהיה מדעי במיוחד.
זה לא יהיה המניע שלהם,
אלא אידאולוגיה או רווח כלכלי,
והם אלה שינסו להנדס תינוקות.
למה זה צריך להטריד אותנו?
אנו יודעים מדרווין, מלפני מאתיים שנה,
שהאבולוציה והגנטיקה השפיעו עמוקות על האנושות,
ועיצבו את מי שאנו.
יש החושבים שבעולם פועלים דרוויניזם חברתי ואולי גם השבחת גזע.
דמיינו שהמגמות והכוחות הללו
מקבלים תאוצה רקטית מטכנולוגיית "קריספר",
שהיא כה חזקה וכה נפוצה.
למעשה, אם נסתכל אחורה רק למאה שעברה
נראה את כוחה של תורת השבחת הגזע,
אבי, פיטר נופלר,
נולד ממש כאן בעיר וינה.
הוא היה וינאי והוא נולד כאן, בשנת 1929.
כשהסבים שלי הולידו את פיטר התינוק
העולם היה שונה מאד, נכון? וינה היתה שונה אז,
ארצות הברית היתה שונה,
העולם היה שונה.
תורת השבחת הגזע היתה בנסיקה,
והסבים שלי הבינו,
די מהר, לדעתי,
שהם בצד הלא-נכון של משוואת השבחת הגזע.
וכך, למרות שזה היה ביתם
וביתה של משפחתם המורחבת,
ושהאזור הזה היה ביתם מזה דורות
הם החליטו, בגלל תורת השבחת הגזע,
שעליהם לעזוב.
והם ניצלו, אך לבם נשבר,
ואני לא בטוח שאבא השלים אי-פעם עם העזיבה של וינה.
הוא עזב כשהיה רק בן שמונה
בשנת 1938.
היום אני רואה השבחת גזע מסוג חדש
שמבעבעת ועולה אל פני השטח.
לכאורה היא יותר נחמדה, חביבה וחיובית,
שונה מכל מה שהיה בעבר.
אבל לדעתי, גם אם היא מתמקדת בניסיון לשפר בני-אדם,
עלולות להיות לה השלכות שליליות.
מאד מטריד אותי
שכמה מהתומכים הגדולים בהשבחת הגזע החדשה הזאת
חושבים ש"קריספר" היא המפתח לכך.
אני חייב להודות,
השבחת הגזע עוסקת ביצירת אנשים טובים יותר.
זאת שאלה קשה:
מה עדיף כשדנים בבני-אדם?
אבל אני מודה... נראה לי שרבים מאיתנו יסכימו
שלבני האדם לא יזיק קצת שיפור.
תראו את הפוליטיקאים, כאן,
ובארה"ב - שלא נדע מצרות.
אפילו כשנביט במראה,
אולי נבחין בדברים טעוני שיפור.
בכנות, הייתי רוצה כאן יותר שיער במקום קרחת.
יש שהיו רוצים להיות גבוהים יותר,
במשקל שונה, עם פנים שונים.
אם נוכל להגשים את הדברים האלה
או להגשימם אצל ילדינו,
זה יהיה מאד מפתה.
אבל יתלוו אליהם סיכונים.
הזכרתי את השבחת הגזע,
אבל תהיינה גם סכנות פרטניות:
אם נשכח למשל מהשבחת אנשים
ורק ננסה להפוך אותם לבריאים יותר ע"י שינוי גנטי
הטכנולוגיה הזאת כל-כך חדשה וכל-כך חזקה,
שאנו עלולים בטעות להפוך אותם לחולים יותר.
זה יכול לקרות בקלות.
ויש סיכון נוסף:
בתוך כל המחקר החשוב והלגיטימי על הנדסה גנטית
שמתחולל במעבדה בלבד
– שוב, בלי כל עניין בתינוקות מהונדסים –
כמה אנשים ילכו לכיוון תינוקות מהונדסים
דברים יתדרדרו
וכל התחום עלול להיפגע מכך.
לדעתי גם לא בלתי-סביר להניח
שממשלות ימצאו עניין בהנדסה גנטית.
למשל הילדה המהונדסת הדמיונית שלנו, ג'נה,
היא בריאה יותר.
אם יש דור זול יותר מבחינת ההוצאות על בריאות,
הממשלות אולי יכפו על אזרחיהן
לבחור בהנדסה גנטית.
ראו את מדיניות הילד היחיד בסין:
מעריכים שהיא מנעה ילודה של 400 מיליון בני-אדם.
אז בהחלט לא דמיוני לתאר
שההשבחות הגנטיות יתומרצו בידי ממשלות.
ואם הנדסת התינוקות תהפוך לפופולרית
בעידן הדיגיטלי הזה של סרטונים ויראליים ומדיה חברתית,
מה אם הנדסת התינוקות תיעשה אופנתית
והם יהפכו לידוענים החדשים, לבנות קרדשיאן החדשות?
(צחוק)
האם אלה מגמות שנוכל לשלוט בהן?
אני לא משוכנע שכן.
הלילה יחול ליל כל הקדושים,
וכשמדברים על השבחה גנטית
יש דמות שמזוהה עם החג הזה ומוזכרת יותר מכל:
פרנקנשטיין.
- בעיקר בהקשר של אוכל ודברים אחרים בסגנון -
אבל אם נחשוב על כך עכשיו בהקשר האנושי,
בחג כמו ליל כל הקדושים,
אם הורים יוכלו, עקרונית, לתת לילדיהם תחפושת גנטית,
האם נגיע למצב של פרנקנשטיין גירסה 2.0?
לדעתי לא, זה לא יגיע לזה.
אבל אם מדברים על פיצוח הקוד האנושי,
הכל פתוח.
עדיין יהיו סכנות,
אפשר להסתכל לעבר
על היבטים במדעים מהפכניים
ולראות איך הם עלולים לצאת משליטה
ולהתפשט בחברה.
אתן לכם דוגמה אחת: הפריה חוץ-גופית.
לפני 40 שנה כמעט בדיוק,
נולדה תינוקת המבחנה הראשונה, לואיז בראון,
וזה נפלא,
ומאז נולדו לדעתי חמישה מיליון ילדי מבחנה
והביאו אושר אינסופי.
הרבה הורים יכולים לאהוב את הילדים האלה.
אך אם תחשבו על זה, שתוך ארבעה עשורים
נולדו חמישה מיליוני תינוקות בטכנולוגיה חדשה,
זה מרשים למדי,
ודבר דומה יכול לקרות
עם השבחה גנטית של בני-אדם ועם תינוקות מהונדסים.
אז על סמך ההחלטות שנקבל בחודשים הקרובים,
תוך שנה בערך,
אם אמנם ייוולד התינוק המהונדס הראשון,
הרי שבעוד כמה עשורים
עשויים להיות מיליוני בני אדם מושבחים גנטית.
והפעם זה שונה, כי אם אנחנו, אתם בקהל או אני
אם נחליט להביא לעולם תינוקות מהונדסים,
אז גם הילדים שלהם יהיו מושבחים גנטית וכן הלאה
כי זה תורשתי.
אז זהו שינוי גדול.
לאור כל זאת,
מה עלינו לעשות?
בעוד חודש ממחר יתקיים כנס בוושינגטון הבירה,
שמארגנת האקדמיה הלאומית למדעים
סביב השאלה הזאת בדיוק:
מהי הדרך הנכונה להתקדמות בהשבחה גנטית אנושית?
אני מאמין שלפי שעה עלינו להכריז על תקופת דחיה.
עלינו לאסור זאת.
אסור להרשות יצירה של אנשים מושבחים גנטית,
כי זה פשוט מסוכן מדי ובלתי-צפוי מדי.
אבל יש הרבה אנשים
(מחיאות כפיים)
תודה.
(מחיאות כפיים)
והרשו לי לומר, שכמדען,
קצת מפחיד אותי לומר זאת בפומבי,
כי המדע בד"כ לא אוהב רגולציה עצמית ודברים כאלה.
אז לדעתי עלינו להשעות את זה,
אבל יש הרבה שלא חושבים כמוני,
אלא להפך:
הם רוצים לתת גז ולדהור קדימה,
בואו ניצור תינוקות מהונדסים.
בכנס שייערך בדצמבר
ובאלה שייערכו כנראה בחודשים הבאים
ייתכן מאד שלא תוכרז תקופת דחיה,
ולדעתי חלק מהבעיה שלנו
היא שכל המגמה הזאת,
המהפכה בהשבחה גנטית של בני-אדם
הציבור לא מודע לה.
אף אחד לא אומר,
"תראו, זה עניין גדול. זאת מהפכה
"וזה עלול להשפיע עליכם בדרכים מאד אישיות."
לכן חלק מהמטרה שלי היא לשנות את זה
ולחנך ולרתום את הציבור,
ולגרום לכם לדבר על זה.
אז אני מקווה שבכנסים האלה הציבור ימלא תפקיד
וגם קולו יישמע.
אז אם נחזור לאגדה על שנת 2030
ועל סמך ההחלטות שנקבל היום
– אין לנו הרבה זמן בכלל –
זה עניין של חודשים, בעוד שנה בערך,
כי הטכנולוגיה הזאת מתפשטת כאש בשדה קוצים.
בואו שוב נדמיין אותנו במציאות הזאת.
אנו בפארק,
והילד שלנו על הנדנדה.
האם זה ילד רגיל ופשוט
או שהחלטנו להביא לעולם תינוק מהונדס?
נניח שבחרנו בגישה המסורתית
והילד שלנו מתנדנד על הנדנדה
ובכנות, הוא נראה לא משהו.
השיער שלו פרוע, כמו אצלי,
האף שלו מנוזל.
הוא לא תלמיד טוב במיוחד.
הוא חמוד, אתם אוהבים אותו,
אבל על הנדנדה לידו,
יושב חברו הטוב, המהונדס גנטית.
ושניהם מתנדנדים להם יחד,
ואינכם יכולים שלא להשוות ביניהם, נכון?
והילד המהונדס מתנדנד גבוה יותר
נראה טוב יותר, הוא תלמיד טוב יותר
האף שלו לא מנוזל ודורש קינוח.
איך זה יגרום לכם להרגיש
ואיזו החלטה תקבלו בפעם הבאה?
תודה רבה.
(מחיאות כפיים)