Apaštalų darbai 19:5 Tai išgirdę,
jie buvo pakrikštyti Viešpaties Jėzaus vardu.
Kūnas ir nuodėmė temiršta.
Mirk su Kristumi. Prisikelk su Kristumi.
Štai ir viskas, Šventoji Dvasia ateik, Šventoji Dvasia ateik, išlaisvink ją.
Mirk su Kristumi.
Ap. darbai 19:6: Kai Paulius jiems uždėjo rankas,
ant jų nužengė Šventoji Dvasia
ir jie ėmė kalbėti kalbomis ir pranašauti.
Šventoji Dvasia daugiau...
Ateik su savo Šventąja Dvasia. Pripildyk mane.
Žodžiai tiesiog pradėjo lietis.
Dėkoju Viešpatie.
Ką aš dariau? -Ką?
Ką aš dariau?
Tai ką tu darei, tu meldeisi kalbomis.
Ap. darbai 3:6-7 Bet Petras pasakė:
"...Jėzaus Kristaus iš Nazareto vardu kelkis ir vaikščiok!”
..Jo pėdos ir keliai bematant sustiprėjo.
Ar skauda? -Ne.
Visiškai ne? -Ne.
Jėzaus vardu, Aš dėkoju, amen.
Baigta? Aleliuja
...virš vieno mėnesio ir ji yra šoke.
Tai yra Jėzus.
Aš žiūrėdavau šiuos dalykus per televiziją
ir tuo netikėjau, bet šiandien aš tikiu
dėl to, kad tai nutiko man.
Skausme dink dabar.
Ir tu gali tai padaryti. Dabar išsitiesk.
Tai puiku, ar ne? -Taip.
Dėkoju tau Tėve, amen. Pabandyk pajausti tai.
Ar gali pajusti skirtumą?
Rimtai, daugiau nebeskauda.
Vau.
Dieve, aš dėkoju už išgydymą, nes skausmas dings.
Pabandyk pajausti galvą.
Ne... Aš nejaučiu skausmo, brolau.
Dabar skausmas dingo. Dabar skausmas dingo, taip.
Šiandien, mes kaip bažnyčia stovime priešais naują reformaciją.
Reformaciją, kai mes grįžtame atgal
prie to ką skaitome Apaštalų darbų knygoje.
Jei pažvelgtume į bažnyčią šiandien,
tai taip skiriasi nuo to, ką skaitome Apaštalų darbų knygoje.
Dėl to, kad turime apie 2000 m istoriją,
kai bažnyčia buvo keičiama vėl ir vėl.
Mes galime matyti, kad bažnyčia, Apaštalų darbų knygoje, buvo gyvas kūnas.
Tai buvo kūnas is tikinčiųjų, kurie buvo vedami Šventosios Dvasios.
Bažnyčia buvo judėjimas, mokinių judėjimas.
Krikščionybė persikėlė į Graikiją ir tapo filosofija.
Ji atėjo į Italiją ir tapo institucija.
Ji atėjo į Europą ir tapo kultūra.
Ji atėjo į Ameriką ir Tapo bizniu...
Jei tu paimi kūną ir paverti jį bizniu
Ar tai ne prostituciją?
Ir tai ką mes padarėme šiandien su bažnyčia.
Mes pavertėme prostitute Kristaus bažnyčią, Kristaus kūną.
Būtent dėl to mes turime pamatyti reformaciją,
kai mes einame daug giliau,
tai apie doktrinas, tai apie Dvasią,
ir tai taip pat apie visą sistemą, bažnyčios sistemą.
Kodėl mes taip darom su bažnyčia.
Laikas grįžti atgal prie to, ką mes skaitome Apaštalų darbų knygoje.
Dievas dabar grąžina mus, atgal prie pradžios.
Kas daro Apaštalų darbus unikaliausia Biblijos knyga
yra tai, kad Apaštalų darbai yra vienintelė knyga visoje Biblijoje
ir visame Šventąjame rašte, kuri rodo mums
kaip iš tikrųjų išeiti laukan ir paruošti mokinius.
Jei jūs skaitėte evangelijas kurios veda prie Apaštalų darbų,
įdomiausia yra tai, kad nors šios knygos
buvo parašytos tuo laiku, kai jos buvo parašytos,
greičiausiai apie 30m po kryžiaus.
Bet apimantis laikotarpis yra prieš kryžių.
Taigi mes nematome pilno krikščionių gyvenimo tuo metu,
dėl to, kad Kristus dar nebuvo miręs, dar nebuvo palaidotas
ir prisikėlęs ir išsiuntęs savo Dvasią.
Taigi evangelijose mes nematome,
kaip jie ėjo laukan ir iš tikrųjų ruošė mokinius.
Šventoji Dvasia dar nebuvo duota
ir tuo pačiu dar neturėjome galios
išeiti ir sėkmingai tai daryti.
Aš manau, kad daug baimės šią dieną prisideda
tiems kurie nepažįsta Šventosios Dvasios.
Nes, Jėzus pasakė jiems eiti ir laukti.
Jis pasakė, kai mano Dvasia ateis jūs gausite galią
ir tada jūs būsite mano liudytojais.
Tai tikra! Tai tikrai tikra!
Amen, tai tikra!
Aleliuja - Ji ką tik buvo išgydyta.
Nuostabus Jėzus. -Ačiū Jėzau.
Pažiūrėk į tai, ji vaikšto.
Aš žinau, kad daugelyje bažnyčių yra ženklas
ant sienos, kur yra parašyta:
'Jėzus yra tas pats vakar, šiandien ir visados.'
Mes tikintieji šiandien tikime, kad
Jėzus yra tas pats vakar, šiandien ir visados.
Bet jei jis yra tas pats, tai Šventoji Dvasia taip pat yra ta pati.
Ir jei Šventoji Dvasia yra ta pati,
tuomet, tai ką skaitome Apaštalų Darbuose taip pat turi būti tas pats.
Jėzaus Kristaus galia, ji bus išgydyta dabar.
Šis žmogus ką tik išgydė šią moterį.
Jis yra priblokštas.
Tai padaryta. -Tai padaryta, tai baigta.
Tai baigta su jo ašaromis.
Aš vaikščiojau štai taip, dėl to, kad aš negalėjau judėti greičiau.
Ką galite daryti dabar?
Sese, padarykite taip.
Aš negalėjau padaryti šito, to aš negalėjau padaryti.
Ir to negalėjau padaryti.
Aš būčiau rėkusi, kai tai darau.
Visa šlovė jo vardui.
Apaštalų darbuose, mes matome pačius pirmuosius Krikščionis,
pirmuosius Kristaus mokinius.
Jie gyveno šį mokinystės gyvenimo būdą.
Jie pasiekdavo žmones jų namuose, gatvėse.
Sutikdavo žmones, kur būdavo tuomet.
Ir evangelija sprogo ir buvo paskleista visame pasaulyje.
Tūkstančiai ir tūkstančiai ir tūkstančiai žmonių
pradėjo tikėti į Jėzų Kristų
ir buvo pakrikštyti ir gavo Šventąją Dvasią.
Bet vienu metu bažnyčios istorijoje matome, kad
Krikščionybė buvo institucionalizuota ir tapo valstybine religija.
Ši hierarchija, ši institucionalizuota bažnyčia sekė mus per reformaciją
su kuria Liuteris, Kalvinas ir Cvinglis atėjo.
Jie bandė reformuoti ir grąžinti mus atgal prie tikrosios evangelijos,
atgal prie Apaštalų darbų.
Bet jiems nepavyko.
Mes vis dar turėjome pastatus. Mes vis dar turėjom specialią kunigystę.
Mes vis dar turim susirinkimus specialiuose pastatuose,
specialiomis datomis, su hierachija ir žmones bandančius
nešti aukas bažnyčiai, bandant įgyti palankumą prieš Dievą.
Liuteriui nepasisekė grąžinti mus atgal prie tokios bažnyčios
apie kurią skaitome Apašt. Darbuose.
Biblija yra gyvenimo knyga.
Ir ji netampa gyvenimo knyga tik studijuojant ją.
Ji tampa gyvenimo knyga gyvenant ja.
Aš įsakau šios rankos skausmui dingti, Jėzaus vardu.
Bandykite padaryti darkart.
Dingo.
Kas tai?
Jezaus vardu, dabar, amen.
Patikrinkit.
Tai dingo.
Amen.
Dink tučtuojau Jėzaus vardu. Pabandykite vėl.
Kaulai, aš įsakau sugyti tučtuojau Jėzaus vardu.
Pabandykit.
Ar tai panašu į reiki? -Ne, Jėzus.
Jėzus, ne reiki. - Ne energija?
Dievas! Ne, tai ne energija.
Ačiū Jėzau.
Ką manote apie tai kas įvyko?
Tai kieta. - Tai gana kieta?
Mes gimėme, esame šioje žemėje su tikslu.
Tai yra, ieškoti ir surasti Dievą.
Problema yra ta, kad mes neieškome jo
ir būtent dėl to mes nerandame jo.
Ar esi girdėjęs apie Jėzų?
Mes gyvenam 2015 metų po Kristaus.
Dievas yra realus ir kviečia mus būti jo mokiniais,
Jėzaus mokiniais, išeiti parodyti pasauliui, kad jis realus
1995m Balandžio 5d, aš atgailavau
Aš pripažinau kad esu nuodėmingas ir atidaviau savo gyvenimą Jėzui
ir šviesa atėjo į mano kūną. Aš nukritau ant žemės ir sutikau Dievą.
Kai jūs tampate atgimusiais krikščionimis, Dvasia ateina ir apsigyvena jumyse.
ir darysite dalykus, kuriuos Jėzus darė.
Biblija sako, kad mes turime būti Žodžio vykdytojais
ne tik klausytojais.
Jei mes tik girdim Žodį ir jo nevykdom, mes klaidiname save.
Mes esame lyg žmogus, žiūrintis į veidrodį
bet kai tik mes nueiname, mes pamirštame ką matėme.
Sekmadienis po sekmadienio milijonai Krikščionių
sėdi bažnyčioje, klausydamiesi Dievo Žodžio.
Bet tik jie išeina, jie pamiršta ką girdėję.
Bet koks skausmas turi dingti tučtuojau, Jėzaus vardu.
Nuo galvos iki kojos pirštų.
Jūs negalėjote to padaryti anksčiau? -Ne.
Taip buvo nuo 2005m.
Jis gyvas!
Kada jūs paskutinį kartą vaikščiojot? - Aš nevaikščiojau jau 10m.
Ar tai ne puiku?
Aš buvau mažas, kai mačiau ji vaikštant. -Atsiprašau?
Aš buvau labai mažas, kai mes vaikščiojom kartu.
Greitai jam bus 13m. - Tai tuomet, jam buvo 3m?
"Aš turiu raumenų ligą." "Mes melsimės už tai."
"Kur yra tai?" "Visame mano kūne."
Taigi jie pradėjo melstis. 4 ar 5 žmonės meldėsi už mane.
Aš pajutau kažką skilinėjant nugaroje. Tada aš galėjau atsistoti ir eiti.
Aš laukiau, tada atėjo gydytojas.
Sveiki p. Ekkelboom, kaip laikotės?
Aš atsakiau: "Puikiai." "Ką aš išgirdau?"
Taigi aš atsistojau.
Jis sako: "Kas atsitiko?"
Neklausk manęs, klausk Dievo aukščiau.
Jis tarė: "Galiu pasveikinti tave? Tikiuosi ir toliau viskas tęsis gerai."
Iki dabar, šiuo metu yra Spalis
ir tai įvyko Birželio 8.
tai tikriausiai 4 mėnesiai dabar... Birželis, Liepa.
Taip, 4 mėnesiai. Ir sekasi tiesiog labai gerai.
Kaip pastorius, paskutinius porą metų
dariausi iš tiesų labai alkanas. Aš skaitydavau Apaštalų darbų knygą
ir dariausi piktas dėl to, kad mačiau dalykus vykstančius
Apaštalų darbų knygoje, ir nemačiau to vykstant
mano bažnyčioje ar mano gyvenime,
ar su vadovybe, ar apskritai su bažnyčios struktūra.
Mes neišeinam lauk ir negydom žmonių.
Mes dedam rankas ant žmonių ir sakom jiems eiti namo
ir gal jiems pagerėja, ateityje, o galbūt ir ne.
Bet ką aš skaitau Ap. darbų knygoje yra tai, kad apaštalai
išeidavo lauk ir jie tiesiog darydavo tuos dalykus kasdien.
Aš pajutau, kad būtent tai yra ko norėjau.
Taigi 2m aš alkau, dėl šių dalykų,
tikėdamas kad tai yra ką aš esu pašauktas daryti,
bet aš negalėjau to daryti.
Bažnyčios sistema turi pasikeisti.
Turim nustot būti institucija fokusuota, į pastatus ir Sekmadienio tarnavimus.
Žmonės sėdi bažnyčiose, metai iš metų
laukdami sepcialaus dvasininko kad ateitų ir melstųsi už juos
ir sakytų štai dabar turite patepimą.
Galite išeiti ir daryti tą ar aną dėl Dievo.
Ar tiesiog jie sėdi ten, tikėdamiesi, kad kažkas
pamatys juos, pamatys jų talentus.
Ir tai nėra, tai ką Biblija mums sako daryti.
Tai nėra tai ką Jėzus liepia mums daryti.
1995m aš dirbau kepėju ir aš nieko nežinojau apie Dievą.
Aš nieko nežinojau apie Bibliją.
Aš buvau jaunas vaikinas iš Danijos, pakrikštytas Liuteronų bažnyčioje.
Aš buvau patvirtintas Liuteronų bažnyčioje, kai man buvo 14m.
Bet tai buvo tradicija. Tai tradicija daugumai žmonių šiandien.
Vieną naktį pažiūrėjau į viršų ir tariau: "Nagi Dieve, ar esi ten?
Jei esi ten, ateik ir pasiimk mane. Aš noriu pažinti tave."
Netrukus po to, aš išgirdau evangeliją
ir 1995m Balandžio 5d, 19:30 vakare,
aš atgailavau
ir viską atidaviau Jėzui.
Bet tada, aš pradėjau eiti į bažnyčią.
Aš pradėjau tapti, toks kaip žmonės bažnyčioje.
Aš maniau, kad tai buvo krikščionybė,
sutikti Dievą ir ateiti į bažnyčią ir sėdėti ten kiekvieną Sekmadienį.
Bet aš tapau vis labiau susierzinęs
Dėlto, kad maniau: Turėtų būti daugiau nei tiesiog ėjimas į bažnyčią,
sėdint ten 2val. kiekvieną Sekmadienį,
klausantis kažkieno pamokslaujant.
Vienu momentu, aš tiesiog pradėjau skaityti Apaštalų darbų knygą.
Skaityti apie pirmuosius Krikščionis, kaip jie gyveno.
Jie nedarė to paties ką aš dariau.
Jie matė, kaip gyvenimai keičiasi, ten kur jie ateidavo.
Tuo metu, aš buvau labai susierzinęs, dėl to, kad buvau Krikščionis
daugybę metų.
Bet niekada neišgydžiau sergančiojo, neišvariau demono,
niekada kieno nors neatvedžiau pas Kristų. Niekada nepatyriau to gyvenimo,
apie kurį skaitome, pirmojoje bažnyčioje Apaštalų darbų knygoje.
Taigi vieną dieną iš nusivylimo, tariau:
"Dieve, aš atiduodu viską, aš noriu pamatyti tokį gyvenimą."
Ir tada aš pradėjau matyti tokį gyvenimą labiau ir labiau ir labiau.
Bet problema buvo ta kad pradžioje
nebuvo nė vieno kuris galėtų mokyti mane.
Nebuvo nė vieno, kuris kaip Jėzus darė kai jis sakė:
Ateikite ir sekite mane ir aš jus padarysiu žmonių žvejais."
Ateikite ir sekite mane, aš parodysiu jums
kaip gydyti žmones, kaip skelbti evangeliją.
Aš parodysiu ir išmokysiu jus, kaip būti veiksmingu Dievo Karalystėje.
Niekas to nedarė.
Bet skirtumas dabar yra, tai, kad
dabar mes pradedam mokyti žmones.
Jei mes paimtume tai ką esame išmokę ir duotume tai
sekančiai mokinių generacijai ir jie tęstų toliau,
tada paimtų tai, ir duotų dar sekančiai mokinių generacijai,
tai per trumpą laiką, turėtume mokinių,
vaikščiojančių visame pasaulyje, atrodančių kaip Jėzus,
darančių tuos pačius dalykus, kaip Jėzus darė, netgi didesnius
dėl to, kad jis iškeliavo pas Tėvą.
Dabar paklausysime vieno mūsų draugo.
Švediškai.
Švedija valdo žmogau!
Tėve aš meldžiuosi, kad mes paimtume Europą
taip pat Daniją, ir Norvegiją ir visą pasaulį tau!
Aš tapau krikščioniu prieš vienuoliką metų.
Aš atėjau į valstybinę Švedijos bažnyčią,
iš visiškai nekrikščioniškos aplinkos.
Po kurio laiko aš ir mano žmona persikraustėme į kitą miestą
ir atėjome į labai didelę bažnyčią ten.
Mes tapome gatvės evangelizavimo lyderiais toje bažnyčioje.
Mes turėjome tapti pavyzdžiu, bet aš niekad neatvedžiau nieko pas Kristų,
aš niekada pats nepakrikštijau kieno nors,
aš nemačiau nė vieno, dėl kurio meldžiausi, kad pasveiktų.
Aš priėjau prie išvados, kai vieną vakare mes buvome išėję
ir vienas žmogus priėjo prie mano staliuko ir jis tarė:
"Ei, aš mačiau ką tu darai, aš noriu tapti krikščioniu.
Kaip man tai padaryti?"
Mano reakcija buvo tokia: "Gerai, aš paimsiu tave rytoj
ir atsivesiu į bažnyčią."
Aš padariau tai, atvedžiau į bažnyčią
ir atvedžiau jį pas pastorių, pastorius privedė jį prie išsigelbėjimo.
Bet tai privertė mane reaguoti, aš supratau, kad kažkas buvo ne taip.
Dėl to, kad aš daug skaitau Bibiją, lankiau Biblijos mokyklą keletą metų
aš žinau, ką Biblija sakė ir aš buvau tas,
kuris turėjo daryti tuos dalykus.
Aš buvau tas, kuris turėjo dėti rankas ant sergančių
ir jie pasveiktų. Aš buvau tas,
kuris turėjo krikštyti žmones ir aš to nedariau.
Taigi kažkas buvo blogai.
Aš pradėjau galvoti galbūt jie meluoja,
gal tai ne tiesa, ką žmonės sako man.
Taigi aš pradėjau išeiti laukan.
Kas rytą, kai nubusdavau aš melsdavausi Viešpačiui.
Kartais lydavo, snigdavo, blogas oras,
bet aš vistiek eidavau, nes aš iš tikro šaukiaus Viešpaties.
Aš noriu pažinti tave, aš noriu turėti tikrą gyvenimą.
Vieną dieną, aš buvau darbe ir skaičiau Krikščionišką laikraštį.
Ten buvo nedidelis užrašas apie vyrą iš Danijos,
kuris prekybos centre Švedijoje,
meldėsi už sergančius žmones ir jie pasveiko.
Ir aš tariau: Ką! Aš matydavau tokio tipo straipsnius,
bet šis tiesiog palietė mano širdį ir pajutau, tai Dievas
Taigi paskambinau jam ir jis man atsakė, jis buvo normalus vyras kaip ir aš.
Mes kalbėjomes ir aš papasakojau jam apie mano kelionę
ir jis pamanė, kad tai nuostabu ir mes turim susitikti.
Taigi aš surinkau kelis draugus ir mes nuvažiavom pas jį į Daniją.
Tada jis mūsų paklausė: "Kodėl jūs atvažiavot į Daniją?"
Mes atsakėm: "Norime pamatyti, žmones pasveikstant."
Tada jis tarė: "Gerai, per 15min
jus pamatysit pirmąjį žmogų, kuris pasveiks."
Aš pamaniau; taip taip. Aš negalėjau tuo patikėti.
Kaip tai galėtų būti mano gyvenimo dalis?
Bet mes išėjome į gatves ir priėjome prie būrio žmonių,
galbūt apie 25, 30m amžiaus.
Viena mergina turėjo problemų su kelėnu, jau daugelį metų.
Jis liepė man uždėti rankas ant jos kelėno
ir įsakyti skausmui pasišalinti.
Aš vos netekau sąmonės, buvau toks nervingas.
Aš neturėjau jokio tikėjimo, bet manau pasakiau, gerai padarysiu tai
Taigi aš padariau tai ir ji beveik pašoko ir tarė: Ką!?
Ir ji pasveiko.
Ir visa minia buvo nustebusi... Tai sukrėtė mano pasaulį.
Tuomet aš supratau, tai yra tikra tai yra tikra.
To man užteko.
Aš meldžiausi dėl vieno žmogaus ir tada jau ėjau pats.
Mes krikščionys esame pašaukti ruošti mokinius.
Pradėjome naudoti kitą žodį, 'pradinis startas'.
Tai lyg su motociklu, kai tu nori
užvesti variklį, duodi jam pradinį startą.
Ir kai tas variklis yra užkurtas, tu gali keliauti visur.
Tuo pačiu keliu, mes krikščionys turime gauti pradinį startą
ir daryti tuos dalykus, kuriuos Jėzus kvietė mus daryti.
Kai mes, pvz., duodam pradinį startą krikščioniui gydyti sergančius,
mes juos išsivedam į gatvę ir sakom: ateik ir sek mumis.
Ir tada mes parodome jiems, kaip tai daryti.
Kai jie tai padaro vieną kartą, gali tai daryti toliau.
Jūs sakote, kad turite skausmą visame kūne, ypač kojose?
Taip. -Aš melsiuosi už jus, pamatysite.
Aš įsakau skausmui, dingti tučtuojau.
Būk išgydytas dabar visame kūne.
Aš įsakau visam skausmui, palikti kūną tučtuojau.
Visam kūnui, dabar
Aš meldžiu išgydymo dabar, Jėzaus vardu, amen.
Tesiog pajudink, pamėgink pajudint.
Pabandyk pajaust tai.
Jaučiuosi gerai. - Jautiesi gerai, taip?
Bet ar jauti kokį skausmą dabar?
Ne. -Ar jis dingo?
Žmonės nustebo.
Aš įsakau nugarai būti visiškai atstatytai, tučtuojau.
pasilenk štai taip, pabandyk pajausti tai.
Ir vėl atsitiesk. -Tikrai, tai dingo.
Tikrai. -Ką?
Aš prisiekiu. -Aš neišsigalvoju,
tu gali pajausti, kad tai dingo. - O taip. O Dieve mano.
Tai auga visame pasaulyje.
Paskutiniuosius metus mes matėme
šimtus tūkstančių žmonių, kurie buvo išgydyti.
Per normalius tikinčiuosius, kurie gavo pradinį startą
ir pradėjo išeiti ir gydyti sergančiuosius.
Ir šitie tikintieji dabar pradeda atvesti žmones pas Kristų.
Paskutiniais metais matėm tūkstančius, kurie atėjo pas Kristų.
Ir tai tikrai yra galinga.
Aš atvykau į Stokholmą ir susitikau su šiuo broliu.
Jis buvo ten su krūva vaikinų, jo žmona taip pat buvo ten.
Tada mes išėjom laukan.
Pirmausia sustabdė žmogų, kuriam skaudėjo.
ir jis uždėjo ranką ant šio žmogaus ir jis pasveiko.
Ir aš tariau: Vau, tai nuostabu.
Šis žmogus buvo išgydytas ir aš pamaniau,
dabar tai yra ne tik per Youtube.
Aš nežiūriu dabar per Youtube, bet matau tai prieš save.
Buvo nuostabu pamatyti to žmogaus reakciją, kuris buvo išgydytas.
Sekantis atvejis buvo, kai atėjo moteris,
kuriai skaudėjo pilvą.
Tas žmogus, kuris apmokė mane, tarė:
Dabar tavo eilė melstis. Tiesiog uždėk savo ranką
ir įsakyk skausmui dingti. Taigi aš tik uždėjau ranką
ir tuo metu dvejojau, bet uždėjau ranką
ir tiesiog pasakiau, Jėzaus vardu, skausmui dingti.
Aš atitraukiau ranką ir staiga, reikėjo pamatyti
šios moters veidą, ji paklausė, kaip tai padarei?
Ka...!?
Ar jūs juokaujate? -Ne, mes nejuokaujame.
Tai yra tikra, ir tai yra dėl ko mes darom tai.
Ne.
To negali būti.
Jėzus išgydė jus, ne aš.
Vau, aš nieko panašaus nebuvau patyręs anksčiau,
lyg mano sapnai būtų išsipildę, tiesiog čia.
Tai faktiškai geriausia diena mano gyvenime.
Būti dalimi to, ko aš ilgėjausi, jau ilgą laiką.
Taigi pakeliui namo aš buvau pripildytas džiaugsmo.
Aš sėdėjau autobuse, pakeliui namo.
Kai atvykau, negalėjau tiesiog sėdėti ar eiti namo.
Aš ėjau per miestą ir meldžiausi už žmones,
tą pačią dieną ir priėjau prie merginų.
Aš meldžiausi už jas ir jos iš karto pasveiko.
Aš tiesiog tariau: Vau!
Tai nebuvo kažkas, kas tiesiog įvyko Stokholme ir ten pasiliko.
Tai tęsiasi toliau.
Nuo tada, aš pradėjau išeiti gatvėn kasdien.
Kasdien, aš buvau gatvėj ir mačiau tūkstančius pasveikstant.
Tai pakeitė mane. Tai pakeitė visą mane.
Tai yra vau.
Pajudinkit savo koją.
Aš nieko nejaučiu.
Tai dingo?
Aš nebejaučiu to. -Ne.
Aš nebejaučiu to.
Ar tai ne keista? -Taip.
Tai Jėzus išgydė tave.
Pasilenk ir pabandyk pajausti tai.
Tai pavyko Dennis. - Pabandyk tai. Pabandyk tai.
Kaip jautiesi dabar? -Jaučiuosi puikiai.
Visas skausmas dingo? -Visas skausmas dingo visiškai.
Aš prisiekiu Dievu.
Dėkoju Jėzau.
Aš nesitikėjau to ką pamatėme, ar tiesiog aš...
Matydavau tai vykstant įvairiuose video visą laiką,
bet niekada negalėjau to padaryti pats.
ir aš visiškai tikėjausi kad tai yra, ką Dievas daro.
Tai yra kaip jis mus naudoja, tai yra mano tikslas čia.
Mes meldėmes už vieną merginą, kuri turėjo kažkokių problemų su nugara.
Manau, kad ji turėjo operaciją.
Skausme išnyk dabar. Nugara grįžk į vietą, tučtuojau.
Jėzaus vardu.
Ar jauti, kad kažkas vyksta?
Siaube. -Vau, kažkas įvyko.
Ji buvo pripildyta Šv. Dvasios, Dievas susitiko su ja radikaliu būdu.
Ji paskendo ašarose. -Mūsų akivaizdoje ji nukrito.
Pripildyk ją. Daugiau, daugiau.
Šventoji Dvasia yra virš tavęs, tiesiog išsižiok.
Šventoji Dvasia, daugiau.. Pripildyk ją.
Jūs ką tik buvote pakrikštyta, pripildyta Dvasia.
Ji yra čia, ji yra čia.
Tai nauja pradžia. Tai nauja pradžia jums.
Tai nauja pradžia.
Dieve, mes dėkojam už laisvę, Dieve, mes dėkojam už naują pradžią.
Jos šeima buvo su ja, jos svainė ir jos vaikai,
buvo visiškai ramūs, viskas tiesiog normalu,
Žmonės ėjo pro šalį..
Ir aš pamenu galvojau:
Tai yra taip puiku dėl to, kas vyksta su šia mergina dabar,
ji net neįtarė, kas jai atsitiks tą dieną.
Ji atsikėlė ir galėjai pasakyti, kad ji buvo kitas žmogus.
Dievas ją pakeitė iš vidaus.
Man viskas gerai Lillia.
Tai yra gerai. -Daug geriau, nei gerai.
Žymiai geriau nei gerai.
Dievas nori, kad mes būtume gyvi. Jis nori pasirodyti mums
ir parodyti kas jis yra mums.
Tai yra Dievas, jis yra čia.
Ne gražioj bažnyčioj, bet Dievas yra čia
ir nori būti mūsų gyvenimo dalimi.
Jis nori būti jūsų gyvenimo dalimi.
Tada mes pajudėjome iš ten.
Tuomet mes meldėmės už vaikiną vardu Danny.
Tiesa, pirmiausia mes paklausėme kito vaikino, ar jaučia skausmą.
Jis atsakė: "Ne". Ir tada atėjo Danny...
Tiesa dar, paklausėm džentelmeno sėdinčio ant suoliuko, ar galim pasimelsti.
Jis atsakė: "Ne, man viskas gerai." Ir vaikinas vardu Danny tarė:
"O, mano nugara labai skauda." "Kiek ilgai?"
"10 metų." Tiksliau, buvo 5m,
kai šio žmogaus nugara buvo pažeista. Taigi mes tarėm:
"Jėga, tai atsisėskim." Ir mes jį pasodinom
ir jo viena koja buvo ilgesnė už kitą maždaug pusę inčo.
Koja atsilaisvink ir paauk, dabar, Jėzaus vardu.
Štai. -Taip, vau pajudėjo.
Ar jūs jautėt tai? -Ir ji pajudėjo jūsų rankose.
Kažkas pokštelėjo, kai ji paaugo.
Danny, atsistok ir pabandyk pajausti savo nugarą.
Tai tiesiog puiku. -Ar tai dingo?
Taip. - Penkiolika metų, ir tai dingo.
Taip, gerai penki. -O, ir tai dingo dabar?
Ką jūs patyrėt? - Aš nežinau, aš pajutau, kad tai puiku.
Tai yra pirmas kartais, kai jis tai daro.
Tai buvo nuostabu ir ieškodami daugiau žmonių
nusprendėme nusipirkti ledų.
Mes įėjom vidun ir tu kalbėjai su moterimi už prekystalio.
Ten buvo moteris už prekystalio
ir ji mūsų paklausė, ką mes darome, ir iš kur esame,
taigi mes paaiškinome jai, kad mes vaikštome ir meldžiamės.
Aš esu iš Hiustono, ir mes esam su žmonėmis iš viso pasaulio
ir meldžiamės už žmones kurie turi kažkokį negalavimą.
Ji tarė: "Tikrai?" Aš pasakiau apie Danny
Ji tarė, o Dieve, aš noriu susitikti su tuo vaikinu.
Aš maniau, kad ji kalba apie Danny, kuris pasveiko.
"Gaila, bet as nežinau kur jis yra."
Ji tarė: "Kada nors kai jis vėl ateis melstis, duokit man žinot."
Viduje aš pagalvojau: "Tai esu aš, esu čia."
Taigi, taip aš tuoj grišiu, po minutėlės.
Tada ji atėjo ir nusimovė batą:
"Tai yra kulkšnyje." Ji atvėrė
ir aš galėjau toliau melstis už ją. Vis gerėjo ir gerėjo.
Aš apsisukau aplink ir ten buvo 4 ar 5 žmonės sakantys:
"Man skauda." "Ar galit melstis už mane?"
Kaip dabar? -Ką jūs darote?
Tai ne aš, žmogau. - Man skaudėjo.
Aš nemeluoju.
Ar tai visiškai dingo?
Nagi, šok, šok! - Aš galiu dabar tai padaryti.
Ką jūs darote? -Tai Jėzus.
Pasilenk.
Kada paskutinį kartą galėjai tai padaryti?
Armijoje. -Prieš 10m?
Taip, prieš 10m. -Taigi negalėjai to padaryti 10m?
Ne, ne...
Nagi! - Taip, aš žinau, kad tai geras jausmas.
Atsisėsk ant kėdės, pažiūrėkit ar galit tai padaryti.
Ir tada atsistokit.
Jei tai Dievas, tai... Aš tave myliu.
Tai Dievas! 10m jūs negalėjot to padaryti.
Ne, negalėjau, jaučiau didelį skausmą.
Nuolat ėjau pas daktarus.
Bet Jėzus yra geresnis daktaras. Jis yra aukščiasias ir jis yra čia.
Taip jis yra, amen.
Kas jums negerai? -Mano ranka...
Jus negalite pakelti aukščiau?
Kiek laiko jau taip yra? - Šešios savaitės.
Taigi šešias savaites jūs negalit to padaryti.
Būk atlaisvintas dabar Jėzaus vardu, dabar.
Tu tai turi!
Tu tai turi, tai tavo, turėk tai.
Anksčiau galėjai pakelti iki tiek, tiesa?
Juda geriau, ar ne?
Tai yra gerai. -Pakelk ranką!
Duok man penkis.
Jautiesi gerai?
Dabar mes jau žinome, kas tai yra.
Taigi mes grįžtame į Hiustoną ir eisime į parkus, parduotuves..
Kai valgysime picą kur nors.. Dievui nėra ribų.
Taip, tai kaip raudonplaukis užaugęs Azijoje, galvoja:
"Jaučiu, kad turėtų būti daugiau gyvenime, visi yra vienodi."
ir tada nuvyksta į Airiją:
"Čia yra, čia tikrai yra! Čia yra tokių kaip aš!"
Taigi taip jaučiuosi ir aš: "O, tai yra gyvenimas, gerai."
Tai yra tai ko aš norėjau dabar galiu eiti ir daryti tai.
Taip, mes esam susijaudinę grįžti atgal ir jaučiu,
mano kaimynai, žmonės aplink, net neįsivaizduoja kas juos pasieks
kadangi aš jau žinau, aš galiu padaryti tai Dieve, tikrai galiu.
Ap. darbai 2:38 Petras jiems tarė, Atgailaukite ir kiekvienas tepasikrikštija
Jėzaus Kristaus vardu, kad būtų atleistos jūsų nuodėmės
ir jūs gausite Šventosios Dvasios dovaną.
Mes gyvename tikrai įdomiu laikotarpiu Europoje,
kai mes matome atsikuriant istoriją, Apaštalų darbų mūsų laikais.
Mes matome, kad žmonės išeina skelbdami evangeliją,
demonstruodami Dievo Karalystę.
Ir dažniausiai, tai švari evangelijos žinia,
apie nusigręžimą nuo savo nuodėmių.
Dalis komplekto praktiškai yra
krikštas ir pripildymas Šventąja Dvasia.
Taigi, dažniausiai mūsų bažnyčios sistemoj tai yra atskirta.
Bet matome, kad vis dažniau ir dažniau,
tai ateina kartu, kaip viena srovė,
kaip, kad buvo Apaštalų darbų knygoje.
Taigi nereikia laukti.
Taigi, kai kas nors atgailauja ir išreiškia savo tikėjimą Jėzui,
jie nuvedami prie vandens.
Tai gali būti bet kur. Tai gali būti ežeras.
Tai gali būti lietaus vandens vonia. Tai gali būti vonioje, ar kur kitur.
Žmonės yra pakrikštijami iš karto
ir tuo pačiu metu taip pat pripildomi Šventąja Dvasia.
Pirmieji žodžiai išėję iš Jėzaus burnos, buvo:
"Atgailaukit, prisiartino Dievo karalystė"
Ir mes esame kviečiami skelbti atgailavimą šiandien.
Ta dalis tiesiog prarasta šiandienos bažnyčioje.
Mes kalbame apie tikėjimą, tačiau nekalbame apie atgailavimą.
Mes beveik bijome kalbėti apie nuodėmę.
Bet mes turime kalbėti apie nuodėmę.
Mes turime skelbti apie atgailavimą.
Mes turime pasakyti, kas tai yra nuodėmė.
Mes turime pasakyti, kad tie žmonės
kurie toliau nusideda, mirs.
Mes turime kalbėti apie nuodėmę prieš tai kai papasakosim apie tai,
kad Jėzus yra Dievo avinėlis, kuris atlaisvino mus nuo nuodėmių.
Jei mes nekalbėsim apie nuodėmę, ką tada žmonės darys su Jėzumi?
Kur jūs keliausite? - Aš eisiu su Dievu, į rojų.
Kodėl? -Kadangi...
Ar jūs geras žmogus? -Taip.
Ar kada nors melavote? -Taip.
Ar kada nors ką nors pavogėte?
Instaliavote ką nors nesumokėję? -Taip.
Užsiiminėjote seksu, ne santuokoje?
Tai yra trys įsakymai iš dešimties.
Kiek man dar eiti toliau?
Tai yra apie tai, kaip mes lyginame save su kitais.
Žinoma, jei lygini save su aplinkiniais,
gali galvoti, kad esi geras žmogus.
Klausimas yra ne tas ar jūs geras žmogus.
Klausimas yra: Ar jūs pakankamai geras?
Biblija sako: jei padarei bent vieną iš nuodėmių,
tai esi kaltas dėl jų visų.
Tai nėra kaip kituose dalykuose, pvz, nieko tokio, kai pasveri
ir turi blogų darbų ir gerų...
Tai nėra taip. Arba esi kaltas arba nesi kaltas.
Jei vieną kartą sulaužei įstatymą, esi kaltas dėl įstaymų laužymo.
Jei kalbame apie Dievą. Joks žmogus negali
ateiti pas Dievą, patekti į rojų, dėl savo gerų darbų.
Tai neįmanoma.
Ir aš visada maniau, kad aš esu geras žmogus, nes
na taip kartais kovodavau truputį per daug
Gerdavau per daug Dariau dalykus...Bet!
Šis ar anas žmogus yra žymiai blogesnis už mane.
Taigi mano problema buvo ta, kad lyginau save su žmonėmis aplink,
vietoj to, kad lyginčiau save su tuo,
prieš kurį stovėsiu vieną dieną.
Aš tikiu, kad turime grįžti atgal prie to, ką Biblija mums rodo.
Atgailavimas ne tai, kaip mes gailimės dėl savo nuodėmių
ir to ką padarėme
ir kaip sulaužėme Dievo žodį žvelgiant per savo jausmus.
Apgailestavimas nėra tikras atgailavimas.
Tai dalis to, bet tai ne pilna istorija.
Mes matome faraoną Senajame testamente su izraelitais Egipte,
jis gailėjosi, ir skelbėsi: "O, aš nusidėjau prieš Dievą."
Taigi, jis išpažino savo nuodėmę, bet jis nenusigręžė nuo jos.
Tai tik sąžinės graužimas.
Daug žmonių sako: matai jie gailisi,
jie verkia, kadangi jie nuoširdžiai gailisi.
Judas Naujajame testamente, taip pat gailėjosi.
Jį taip graužė sąžinė, kad net įvykdė savižudybę,
bet jis nenusigręžė nuo savo nuodėmės.
Kai mes skaitome Bibliją, matome, kad Dievas gretina atgailavimą
su atleidimu,
labiau nei atleidimą su tikėjimu į Jėzų.
Ir manau žvelgiant į tą pastarąją dalį, mes dažnai galvojam, kad
su tikėjimu į Jėzų, Dievas automatiškai atelidžia mums nuodėmes.
Ir kai skaitome Bibliją atrandame, kad tai nėra tiesa.
Įsivaizduokime, kad jūs ir aš žaidžiame šachmatais kartu.
Aš pajudu, ir tada jūsų eilė.
Aš noriu pamatyti jūsų ėjimą.
Mano eilė. Jūsų eilė.
Ar man leidžiama padaryti taip? Vieną perkelti čia, ir kitą perkelti ten.
Ar aš galiu perkelti du kartus? -Ne.
Kodėl? Dėl to, kad yra taisyklės.
Ir taisyklės yra tokios, kad jūs judate vieną kartą, ir aš vieną kartą.
Kai kalbame apie Dievą. Jūs nusidėjote.
Jūs padarėte kažką, kas yra negerai
ir būtent dėl to jūs esate atskirti nuo Dievo.
Jūs negalite turėti draugystės su Dievu, kadangi jūs nusidėjote.
Mūsų nuodėmės trukdo, kad turėtume draugystę su Dievu.
Dievas žiūri į jus ir sako:
"Aš nenoriu bausti tavęs, bet aš esu šventas ir turiu tai padaryti,
bet tuo pačiu, aš noriu duoti tau šansą
gauti atelidimą ir turėti draugystę su manimi.
Dėl to aš atsiunčiau sūnų, Jėzų, kad mirtų dėl tavęs."
Tai yra taip.
Jūs nusidėjote ir sulaužėte Dievo įstatymus,
štai dėl ko, mes gyvename be draugystės su Dievu.
Mes gyvename savo gyvenimą atskirtą nuo Dievo.
Dievas pažiūrėjo žemyn į jus ir tarė, aš nenoriu teisti jūsų
aš noriu atleisti jums, taigi išsiunčiau savo sūnų Jėzų, numirti dėl jūsų.
Kieno eilė dabar? Jūsų eilė.
Dievas nori atleisti. Jis nori jus išlaisvinti.
Jis nori jums duoti naują gyvenimą ir gydyti per jus.
Jis nori daryti tuos dalykus. Bet jis sako:
"Judėk, dabar tavo eilė!" Jis laukia, kad tai padarytum.
Bet kai tik jūs pasakysit, aš atgailauju ir sieksit to atelidimo.
Kai tik tai padarysit, Dievas jusm atleis.
Tai yra taip svarbu suprasti,
nes yra tiek daug žmonių tarp kurių buvau ir aš.
Kaip ir jūs, aš tikėjau kad yra Dievas.
Bet savo mintyse, savo pasaulyje maniau: Gerai, kai bus laikas
jis ateis pas mane, tai priklauso nuo jo,
jis yra didis, jis gali tai padaryti kai tik jis to norės."
Ir aš atidaviau atsakomybę jam.
Tikras gilus atgailavimas, reikalauja veiksmų.
Tai nėra tik žodis, nėra tik tai ką galvojame.
Tikras atgailavimas nėra tik supratimas,
kad nusidėjai prieš šventą Dievą.
Bet yra tai, kad išpažįsti savo nuodėmes jam,
atgailauji jam
ir nusigręži nuo savo nuodėmingo gyvenimo
ir pradedi gyventi jo gyvenimą.
Žodis atgaila Biblijoje yra žodis 'metanoia',
kas reiškia galvoti iš naujo.
Ir Dievas nori, kad galvotume iš naujo.
Apie savo gyvenimus ir kaip mes gyvenome.
Jei mes pergalvosime apie Dievą ir kaip mūsų nuodėmės veikė jį.
Tuomet ir Dievas pergalvos, ką jis galvoja apie mus.
Ap.aštalų darbai 22:16 Tad ko lauki?
Kelkis, pasikrikštyk ir nusiplauk nuodėmes...
Ir jei tu išpažinsi savo nuodėmes ir išneši jas į šviesą,
tu patirsi atleidimą.
Bet jei tu laikysi tai savyje, tuomet kaskart kai žengsi
link šviesos, Šėtonas sakys:
"Bet atmink, bet atmink..." -Taip, tai yra ką jis daro.
Bet dabar tai jau dingo jūs tai išpažinot.
Jūs tai pasakėt man, jūs tai pasakėt.
Būkit Šventosios Dvasios vedama, gal turit tai pasakyti visam pasauliui
Nežinau kas tai, bet yra atleidimas
Žmonės turi tai išgirsti, nes tai yra laisvė.
Yra tiek daug merginų patiriančių tą patį, tiek moterų.
Jos darė lygiai taip pat,
laikė tai, 30, 40, 50 metų.
Tai nėra laisvė.
Laisvė yra tai, ką šiuo metu patyrėte.
Aš atėjau šiandien, ieškodama Dievo, dėl kalbos dovanų.
Dėl viso kito mano gyvenime, dėl ko norėjau išsilaisvinti.
Per šį savaitgalį, Dievas išlaisvino mane
ir palaimino mane kalbos dovanomis
ir nuplovė mane vandens krikštu.
Aš gyvenau virš trisdešimt metų
su gėda ir sunkumu dėl paslapties,
kad, kai buvau dvidešimties,
pasidariau abortą.
Ir nuo tos dienos, kasdien
velnias ėjo šalia manęs.
Taigi aš ieškojau Dievo taip pat, žiūrėdama Torbeno video.
Sakydama Dievui, aš nebegaliu taip toliau.
Maldaudama, klausdama, norėdama žinoti
ar jis turi man atleidimą.
Ir atsitiko taip, kad jis atvedė mane šį savaitgalį čia.
Jaučiausi paskatinta kalbėtis su Torben,
kad Dievas turi kažką pasakyti man per jį.
Taigi, man Dievas davė galimybę išsilaisvinti.
Išlaisvino nuo šito skausmo.
Po 30m, esu laisva. Dėkoju Jėzau, dėkoju.
Būk laisva.
..kad aš būdama 20m... Dieve padėk...
...pasidariau abortą ir nuo tos dienos
Dievas bandė man sakyti, kad viskas gerai,
bet velnias turėjo didesnę įtaką mano gyvenime.
Jis vis kabėjo ir kabėjo.
Tą dieną aš pamenu, lyg tai būtų buvę vakar
ir skausmas yra tas pats.
Tai nauja pradžia, naujas startas.
Ar esi pasiruošusi būti pakrikštyta į Jėzų Kristų,
kad būtų nuplautos tavo nuodėmės? -Taip.
Tavo pačios tikėjimu, mes krikštijame tave į Jėzų Kristų.
Mirk su Kristumi. Prisikelk su Kristumi.
Eime melstis.
Dieve dėkojame už Elizabeth. Dieve dėkojame už laisvę.
Ir kai ji tai išpažino,
kita moteris atėjo ir išpažino tą pačią nuodėmę.
Taigi, staiga jos liudijimas
atnešė gyvenimą ir atleidimą kitai.
Ir ta moteris, taip pat pasikrikštijo vandenyje
ir patyrė išsilaisvinimą.
Vėliau, mes turėjome 80 žmonių susirinkimą,
kur ji paaiškino, kaip ji tai padarė,
ir kad tai nuodėmė, abortas, bet Jėzus atleido jai jos nuodėmes.
kai ji tai išpažino ir pasidalijo savo liudijimu
80 žmonių akivaizdoje,
prie jos priėjo 12 moterų, iš šio susirinkimo,
išpažindamos tą patį.
Ir čia matome, nuodėmių išpažinimo jėgą,
vandens krikšto galią ir apie ką aplamai yra evangelija.
Tas kuris patikės, ir pasikrikštys, bus išgelbėtas, pasakė Jėzus.
Įdomiausia, dėl krikšto vandeniu yra tai...
Aš tikiu, kad per laiką ir tradicijas
šiandien į sakramentą žvelgiame skirtingai,
nei Biblija mums rodo, kas iš tikro yra sakramentas.
Dažnai į sakramentą žiūrime, kaip į vidinės realybės išorinį ženklą.
Ir kas įdomiausia, dėl šio apibrėžimo
yra tai, kad tai apima dvasinį ir fizinį
ir visiškai atskiria šiuos du dalykus.
Ir kaip rezultatą, krikštą matome,
kaip kažkokią ceremoniją,
neturinčią nieko bendro su dvasine sritimi.
Kitais žodžiais tariant, tai yra kaip patvirtinimas
kažko, kas jau dvasioje užėmė vietą.
Bet krikštas yra visai kas kita.
Bet mes išsiaiškinome, kad krikštas
nėra kažkas sakramentinio,
tai ne vidinės realybės išorinis ženklas.
Mes matome, kad kuomet paneriate po vandeniu,
Dievo Dvasia paliečia tai.
Ir kai fizinis ir dvasinis, vandens krikšte susijungia,
tuomet Dievas daro kažką stebuklingo.
Kas įdomiausia, kad vandens krikšte yra du dalykai.
Tai kartu ir prausimas ir laiduotuvės.
Tam, kad praustis, reikia, kad būtume nešvarūs.
Ką tai reiškia?
Tai reiškia, kad asmuo, kuris ketina krikštytis,
privalo išsakyti savo nuodėmes prieš Dievą.
Ta prasme, krikštas ir atgailavimas eina kartu.
Jis sukasi, ir ateina į tikėjimą.
Reikalavimai krikštui, iš Dievo yra,
atgailavimas ir tikėjimas į Jėzų Kristų.
Žmogus miršta savo nuodėmėms.
Ir kas atsitinka, mes paimame tą žmogų
su jo nuodėmėmis, privedame prie atgailos
ir pakrikštijame jį.
Taigi, kai žmogus išneria iš vandens, jis yra visiškai naujas ir švarus.
Žmonėms, kuriuos sutinkame, sakome,
kad krištas, tai ne tik švarus startas.
Tai yra visiškai naujo švaraus gyvenimo pradžia.
Išleisk tai, išleisk tai Daugiau, daugiau...
Šlovė, Šlovė.
Šlovinu tave Jėzau.
Dėkoju tau Jėzau.
Dėkoju tau Jėzau, dėkoju tau Jėzau.
Dėkoju tau Jėzau.
Pašlovintas tavo vardas, dėkoju tau Jėzau.
Dėkoju tau Jėzau.
Kaip jautiesi?
Aš jaučiau, kad kažkas išėjo...
Išsiveržimas, yra gyvasis vanduo, kuris veržiasi iš tavęs
ir Dievas išlaisvino tai per tavo burną.
Claudio, tu esi visiškai naujas žmogus. -Amen.
Jautiesi gerai? -Taip.
Tai tik pradžia Claudio.
Tai tik pradžia. -Taip.
Dievas tau tai davė, tai dovana.
Bus laikas, kai tu galbūt nežinosi, už ką melstis.
Bet dabar tu gali eiti tikėjime ir melstis.
Nuostabu, dėl meldimosi kalbomis yra tai,
kad aš galiu susikoncentruoti į kitus dalykus kol meldžiuosi,
nes mano protas nesimeldžia.
Aš tiesiog leidžiu burnai judėti per tikėjimą.
Ir Dvasia tarpininkauja per mus.
Dievas tiesiog naudojo tave.
Dvasia atėjo, ir tarpininkavo per tave.
Tai nuostabu. -Amen, dėkoju Dieve.
Argi Dievas nėra geras? -Taip.
Jis yra galingas. -Taip jis yra.
Aš kai ką išmokau šiandien.
Vandens krikšto į Jėzų galia.
Daugiau tai nebėra lyg simbolis, į kurį tiki dauguma bažnyčių,
taip kaip ir aš tikėjau, dėl to kad tik tai žinojau.
Aš maniau, kad tai tiesiog kažkas per ką pereini
su apšlaktymu ar panašiai.
Bet čia yra tiek jėgos,
kai tvirtai tiki apie ką tai.
Apie mirtį, palaidojimą, apie užbaigimą, senąjį žmogų,
prigimtis dingsta ir tampa naujas žmogus.
Kaip aš šiandien išmokau, ar tikiu į Jėzų
kaip savo Viešpatį ir Gelbėtoją?
Taip, aš tikiu.
Taigi, senasis žmogus paneria, miršta, ir naujas žmogus atgimsta.
Ir kai tik jis išnėrė iš vandens
jis pasakė, kad kažkas jį paliko.
Didelis sunkumas paliko jį ir daugiau nebeturėjo įtakos jo gyvenime.
Ir iš karto buvo pakrikštytas Šventąja Dvasia.
Šis brolis buvo toks palaužtas, jis verkšleno.
Jis laikėsi už krūtinės, ir buvo taip gera žiūrėti.
Buvo taip gera matyti, ką Dievas daro jo gyvenime.
Vienintelį, ką jis galėjo daryti, tai raudoti Dievo akivaizdoje.
Ir man, pamatyti ką Dievas...
Jis važiavo, man rodos 3, 4 valandas, kad atsigauti čia,
nes jis to norėjo.
Ir tai, kas jį atakavo visą šitą laiką,
daugiau nebeturėjo galios virš jo, jis yra laisvas, visiškai laisvas.
Ir aš esu labai dėkingas, kad supratau,
kad yra kažkas vandens krikšte,
kad yra kažkas atgailavime,
kad yra kažkas krikšte Šventąja Dvasia.
Visi trys dalykai yra reikalingi.
Ir tai visiškai pakeitė mano gyvenimą
ir dabar aš skelbsiu šią žinią iki savo gyvenimo pabaigos.
Dėl to, kad aš tai patyriau ir tai buvo vienas galingiausių
Dievo meilės įrodymų, kokį kada nors esu matęs.
Priežastis dėl ko aš tikiu, yra tai kad mes matome tai vykstan
kadangi senasis žmogus miršta,
demonai praranda kontaktą su grobiu.
Jie nebegali toliau kamuoti mirusio žmogaus.
Kadangi senasis žmogus miršta
ir kai jūs išneriat iš vandens,
jūs esate visiškai naujas.
Tai, naujas žmogus vilkintis senus jūsų rūbus.
Kai Jėzus vaikščiojo čia žemėje,
jis skelbė apie atgailavimą.
Ir jis mokė, kad žmonės turi atgimti iš naujo,
iš vandens ir Dvasios.
Bet tuo metu, jis negalėjo krikštyti žmonių savo vardu.
Jis negalėjo krikštyti žmonių, Šventąja Dvasia.
Bet po nukryžiavimo, kai Petras stovėjo per Sekmines,
mes girdime pilną evangeliją pirmąkart, kai Petras tarė:
"Atgailaukite, pasikrikštykite, kad būtų atleistos jūsų nuodėmės,
ir gausite Šventąją Dvasią."
Jūs pasilenkiate, o jūs sakote: "Aš krikštiju tave į Jėzų Kristų"
ir įsitikink, kad jis visiškai paniro
Mirk su Kristum Prisikelk su Kristum.
Laivė! Laivė! Nagi! Nagi!
Laisvė. Laisvė.
Dink! Palik! Dink!
Aš įsakau tau, dvasia pasišalinti! Tučtuojau! Dink!
Dink! Jėzaus vardu, įsakau šiai dvasiai, dingt!
Palik jį, tučtuojau!
Lauk! Lauk! Dink!
Jėzaus vardu, įsakau bet kokiam demonui dingti, dabar!
Dink! Dabar! Išeik!
Įsakau šitam demonui, dink! Dink, tučtuojau!
Demone, lauk!
Įsakau kiekvienam demonui palikti jį dabar!
Melui, dingt! Išeik! Daugiau, daugiau. Nagi!
Aš įsakau, tau demone, Jėzaus vardu, dink!
Lauk! Daugiau! Dink!
Jėzaus vardu įsakau, paskutinius dalykus, dingt!
Lauk, Jėzaus vardu, visiems demonams! Išeikit!
Tučtuojau! Palikit jį, palikit jį!
Pripildyk jį, pripildyk jį, daugiau laisvė, laisvė.
Tai yra tikra.
Dėkoju.
Tai yra tikra!
Jei norite perskaityti knygą apie tai, rekomenduosiu jums, knygą.
Galbūt esate girdėję apie tai, šios knygos pavadinimas yra Biblija.
Visa tai, mes skaitome Biblijoje.
Jis buvo išlaisvintas ir tada Šventoji Dvasia apgaubė jį.
Tai nėra tiesiog paveikslėlis, tai yra tikra.
Tai jeigu tai yra tikra Biblijoje, kaip visa kita?
Kiekvienas žodis yra tikras, nuo pradžios iki pabaigos.
Aleliuja.
Mano drauge!
Dar vis prisimenu, kaip gniaužiau kumščius
ir pamenu vandens daužymąsi
ir tada, aš iš tiesų garsiai rėkiau ir tada,
buvo kažkos sujudimas, kažkas vyko.
Nežinojau, kad tai aš. As nežinojau kas vyksta.
Aš buvau užmerkęs akis ir tada atsimerkiau.
ir buvau kitoje pozicijoje, nei buvau prieš tai.
aš žiūrėjau ir Torben buvo ten
ir aš buvau atsisukęs į šitą pusę prieš tai buvau kitoje pusėje.
Aš nelabai supratau kodėl.
Tada vėl buvo kitas sujudimas.
Paskutinį, ką pamenu buvo Torben žodžiai:
"Demonai, dinkit."
Ir tada buvo ramu, aš tiesiog nurimau.
Buvo ramybė ir tyla.
Aš pamenu, pažvelgiau viršun ir ten buvo daugybė žmonių,
su ištrauktomis kameromis.
Žmonės žiūrėjo į mane
ir aš buvau šiek tiek šokiruotas.
Kaip išėjus iš operacinės ir visi buvo ten.
Kaip aš tai galėčiau paaiškinti.
Per savo gyvenimą ir patirtį,
nėra nieko, kas būtų taip arti to.
Bet geriausia, ką turiu iš savo patirties,
tai lyg būtų ištrauktas dantis.
Aš žinau, kad ten kažkas buvo,
kai tas sujudimas vyko, kas neturėjo teisės ten būti.
Tai lyg, tas dantis buvo ištrauktas.
Ten nebebuvo nieko, tai dingo.
Ir toks jausmas, kad ten yra nauja oda.
Kai tau ištraukiamas dantis,
tu nori su liežuviu tą vietą paliesti.
Tu tiesiog lieti liežuviu ten, kur dantis turėjo būti
kad pajaustum kaip ten yra ir tai buvo panašiai.
Buvo kažkas naujo ir jauno ten,
kur tas dantis buvo prieš tai.
Aš esu laimingas, aš esu laisvas. Dėkoju, tau Jėzau Kristau.
Kai tik žmonės yra pakrikštijami, aš pradedu už juos melstis,
kad būtų išlaisvinti, nes dabar jie miršta su Kristumi,
jie atsikelia su Kristumi, taigi Šėtonas turi palikti juos.
Ir tai iš tikro stipru, kai matai tą išsilaisvinimą
ten, kaip krikšto dalį.
Tai buvo taip galinga, tiek daug žmonių atėjo ir pamatė tai,
ir staiga ten buvo galybė 150, 200 stebinčių žmonių.
Kai tik jis buvo išaisvintas, jis buvo pakrikštytas Šventąja Dvasia
ir pradėjo kalbėti kalbomis, tai buvo tikrai galinga.
Tada, mes turėjome pakrikštyti
likusią jo šeimą, jo sūnų ir dukrą ir jo žmoną.
Kai įlipo į vandenį, pasiruošę, būti pakrikštytiems,
Dievas padarė kai ką neįtikėtino.
Mes šiandien evangelijose skaitome,
kad Jėzus buvo pakrikštytas Jordano upėje.
Mes skaitome, kad dangus atsivėrė
ir kad Šventoji Dvasia nusileido kaip balandis.
Aš ir Lauren, tiesiog tarėm:
"Ar mums melstis, kad kas nors nutiktų ir šiandien,
kad pamatytume ženklą danguje, kai pasikrikštysim."
Taigi, kai mes pasikrikštyjome,
tiksliau, aš buvau vandeny laukdama kol busiu pakrikštyta.
Išgirdau žmones minioje šaukiant: "Pažiūrėk viršun!"
Aš atsisukau ir pažiurėjau viršun ir pamačiau užrašą danguje 'tikra'.
Tiesiog, lyg mano malda buvo išklausyta
ir tada jau buvau pasiruošusi krikštui.
Dėkoju, tau Jėzau.
Visi rodė pirštu ir sakė: "Pažiūrėk, pažiūrėk viršun!"
Ir viršuj danguje, skrido lėktuvas
rašydamas danguje: 'tikra'.
Tai buvo tuo metu, kai aš meldžiausi už jos vyrą
ir jis buvo išlaisvintas ir aš sakiau:
"Tai tikra." "Tai ne paveikslėlis."
"Jei tai yra tikra, tuomet viskas, ką skaitome Biblijoje yra tikra."
Ir staiga, mes pamatėme tai, danguje,
kad Dievas parašė 'tikra'.
TIKRA
Torben, pažiūrėk į viršų! -Taip, aš tai mačiau.
Taip, aš tai matau.
Mes, toliau pradėjom skelbti evangeliją
ir daug kitų žmonių atgailavo ir išsigelbėjo tą dieną.
Vietoj to, kad pakrikštyti 8 žmones, kaip buvo planuota,
mes pakrikštyjome daugiau kaip 30 žmonių.
Kadangi žmonės, kurie stebėjo tai vykstant,
matė kaip žmonės atsilaisvina nuo demonų,
matė kaip jie gavo Šventąją Dvasią.
Jie, taip pat atgailavo dėl savo nuodėmių
ir atėjo, kad būtų pakrikštyti ir patirdavo tą patį.
Demoniškas pasaulis toks realus. Tai labai realu.
Aš mačiau jų šmėstelėjimus bažnyčiose,
kai evangelistai, ar taip vadinami, Dievo žmonės atvažiuodavo.
Žmonės kurie yra valdžioje.
Jie meldžiasi už žmones ir mato įrodymą.
Bet aš, niekada nemačiau to nutinkant savo paties rankomis.
Pirmoji reali patirtis buvo
ir greičiausiai didžiausia patirtis
kai mes su žmona krikštyjome kažką,
pirmą kartą, savo namuose.
Šis žmogus buvo įtrauktas į New Age, reiki gydymus,
taros kortų skaitymus, kristalus ir daugelį kitų, New Age dalykų.
Mes ją pakrikštyjome ir jei būtume ją tiesiog palikę,
kaip normaliuose bažnyčios tarnavimuose, mes būtume nusišypsoję,
davę jai sertifikatą ir kartu išgėrę kavos puodelį.
Bet mes toliau meldėmės už ją,
ir už poros minučių demonai pradėjo rodytis.
Vienas po kito, jie rodėsi ir mes juos išvarėm lauk.
Tai buvo pati tikriausia, pati radikaliausia patirtis,
kokią aš esu turėjęs.
Ji atvėrė mano akis mūšiui, tai yra kova.
Mes nesame tiesiog prašomi. Mums nėra pasakyta, kad tai gera idėja.
Bet mums Jėzus įsakė išvarinėti demonus.
Mums yra duota atsakomybė, išlaisvinti žmones, Jėzaus vardu.
Kodėl vyksta mūšis? Dėl to, kad Šėtonui tai nepatinka.
Mes dabar eisim po vandeniu ir tada
ji išnirs ir pamatysite
laisvę, pamatysite laisvę ir naują gyvenimą.
Tiesiog atsiklaupk. Nebijok. Atsiklaupk.
Tiesiog atsiklaupk. - Aš negaliu.
Ne, tu gali, tu gali.
Jėzaus vardu tu gali, tu gali.
Tai naujas gyvenimas. Šėtonas yra melagis, Šėtonas yra melagis.
Jis tau melavo, ir jis nenori, kad tu
viską atiduotum Jėzui Kristui.
Kadangi, kai tik atiduosi save, jis tave paliks
ir Šėtonas pralaimės ir jis to nenori.
Tu gali.
Mano keliai nenori susilenkti.
Lenkis, Jėzaus vardu.
Ji nori, bet jos keliai nenori susilenkti.
Ji negali susilenkti, nes vyksta kova.
Jėzaus vardu, Dėkojam tau, Dieve.
Tiesiog lenkis žemyn, Jėzaus vardu, lenkis žemyn.
Žemyn, žemyn, eik žemyn Jėzaus vardu.
Jėzaus vardu, Jėzaus vardu, eik žemyn.
Eik žemyn, eik žemyn. Jėzaus vardu, eik žemyn.
Ar esi pasiruošusi būti pakrikštytai į Jėzų Kristų?
Taigi tavo pačios tikėjimu, krikštijame tave į Jėzų Kristų.
Eik žemyn. Mirk su Kristum. Kelkis su Kristum.
Laivė! Laivė! Šėtone dink! Palik jį! Palik jį, tučtuojau!
Eik lauk! Eik lauk! Palik jį! Dink!
Eik lauk! Dink! Tučtuojau!
Paleisk! Paleisk!
Dink! Dink! Jėzaus vardu įsakau šiai religinei dvasiai
dingti, tučtuojau, Jėzaus vardu!
Dink! Paskutiniai dalykai, dinkit!
Dink! Dink, Jėzaus vardu!
Dink! Tučtuojau!
Dink! Dink!
Eik lauk Jėzaus vardu! Eik lauk!
Dink! Tučtuojau! Išeik lauk!
Visas pyktis, baimė dinkit dabar Jėzaus vardu!
Išeik lauk! Tučtuojau! Dink! Dink dabar!
Išeik lauk, tučtuojau!
Įsakau tau, dink!
Dink! Dink tučtuojau! Laivė! Dabar!
Nagi!
Įsakau šitam demonui, dingti!
Įsakau šitai dvasiai dingti!
Eik lauk! Eik lauk! Tiesiog dabar!
Dink, Jėzaus vardu! Dink tučtuojau, Jėzaus vardu!
Dink lauk tučtuojau!
Dink! Dink! Įsakau visiems demonams dingti tučtuojau!
Išeik lauk!
Dink, tučtuojau Jėzaus vardu!
Išeik lauk! Išeik, tučtuojau!
Dink! Dink! Dink Jėzaus vardu!
Įsakau bet kokiai dvasiai palikti jį. Tučtuojau! Tučtuojau! Išeik!
Dink lauk! Dink lauk! Dink lauk Jėzaus vardu!
Išeik! Išeik!
Aleliuja.
Ar patyrei išsilaisvinimą?
Tu esi laisva.
Kaip dabar? - Tai nuostabu, dėkoju.
Nagi, naujas gyvenimas.
Nagi, ar matot tai? Man tai patinka!
Nagi draugai, ar matėte tai?
Tai yra krikšto jėga.
Atsiverskite nuo savo nuodėmių į Jėzų Kristų...
Tai mūšis, bet Šėtonas pralaimėjo.
Jėzus yra gyvas.
Naujas gyvenimas, naujas gyvenimas.
Laivė. -Taip.
Šlovė Viešpačiui. Šlovė Jėzui.
Dėkoju, kad pripildai ją, dėkoju, dėkoju.
Amen!
Tu turi Šventąją Dvasią. -Taip.
Jis niekada iki šiol nekalbėjo kalbomis.
Galinga!
Mes matėme, kad tiek daug žmonių
išsilaisvino nuo nuodėmių, per krikštą.
Mes matėme šizofrenija sergančius žmones,
atlaisvintus nuo demonų krikšto metu.
Mes matėm žmones su valgymo sutrikimais,
atsilaisvinančius per krikštą.
Mes matėme, kaip sergantys žmonės išgyja krikšto metu.
Mes matėm žmonių, kurie niekaip negalėjo
gauti krikšto Šventąja Dvasia.
Bet kai tik jie pasikrikštyjo vandenyje,
Šventoji Dvasia apgaubė juos ir jie pradėjo kalbėti kalbomis.
Tai yra tikra, aš sakau tai tikra!
Aš nežinau kaip tai paaiškinti, bet Dievo Dvasia nužengė ant manęs
ir aš tikrai buvau pakrikštytas Dvasia, tikrai kalbėjau kalbomis.
Apaštalų darbai 1:8 Kai ant jūsų nužengs
Šventoji Dvasia, jūs gausite jėgos
ir tapsite mano liudytojais... lig pat žemės pakraščių.
Aš melsiuosi ir jūs man padėsite.
Koks jūsų vardas? -Kathy.
Kathy jaučia nerimą ir taip pat nori būti pakrikštyta Šventąja Dvasia.
Mes ką tik susitikom ir kalbėjom apie krikštą Šv. Dvasia ir kas tai yra.
Dieve.
Aš tikiu tavim.
Aš tikiu tavimi Jėzau.
Aš atgailauju.
Ir prašau tavęs,
išlaisvink mane,
nuo bet kokio nerimo,
ateik su savo Šventąja Dvasia.
Pripildyk mane.
Pakrikštyk mane.
Dabar.
Jėzaus vardu.
Biblijoje aiškiai pasakyta, kad visada yra ženklas,
kai žmogus gauna krikštą Šventąja Dvasia.
Apaštalų Darbų knygoje, 8 skyriuje mes galime perskaityti apie Pilypą,
kaip jis atėjo į Samariją ir skelbė evangeliją.
Žmonės priimdavo žinią ir atgailaudavo
ir būdavo pakrikštyjami vandenyje į Jėzų Kristų.
Bet tuo metu jie dar
negaudavo krikšto Šventąja Dvasia.
Taigi, kai apaštalai atvyko, jie pamatė
kad žmonės dar negavo krikšto Šventąja Dvasia.
Taigi jie dėjo rankas ant jų
ir jie gaudavo krikštą Šventąja Dvasia.
Jūs negalite perskaityti, kas tuomet atsitikdavo,
bet žinote, kad būdavo ženklas
Kodėl? Todėl, kad ten buvo vaikinas vardu Simonas
Simonas matė, kaip Šventoji Dvasia buvo perduodama
apaštalų rankomis.
Kai jis tai pamatė, norėjo tos pačios galios.
Kad tie žmonės, ant kurių jis dės rankas,
taip pat gautų Šventąją Dvasią.
Dabar pradėsime kalbėti kalbomis, kai pasakysiu: "Dabar"
tik tark pirmus žodžius ir išleisk juos.
Dabar.
Švontoji Dvasia, laisvė.
Laivė, dabar.
Laisvė dabar. Laivė, laisvė.
Šventoji Dvasia, Laisvė.
Laisvė dabar. Ateik su savo jėga, dabar.
Jėgos, jėgos.
Tai, puiku, ar ne? Man tai atsitiko vakar.
Jis vakar buvo pakrikštytas Šventąja Dvasia
ir jūs šiandien.
Aš niekada prieš tai nekalbėjau kalbomis.
Kaip... Tai tiesiog išėjo? -Taip.
Na ir kaip tai?
Tai nuostabu, tai beprotiškai nuostabu.
Įsivaizduoji, kad tai nutiko gatvės viduryje.
Tai yra nuostabu, dėkoju. Dėkoju labai.
Eik ir papasakok kitiems apie tai.
Aš visada jaučiau, kad yra dvi stovyklos.
Jei eisi į vieną stovyklą, jie kalba tik apie stebuklus, stebuklus.
Mano manymu, tai neturi prasmės
dėl paprasčiausios priežasties, nes jei Jėzus tik būtų panorėjęs
padėti mums su stebuklais ir fizinio kūno išgydymais,
ir tai viskas ko jis norėjo,
tuomet, tai kaip ir prieštarauja visam aspektui,
Dievo pažadui, vieną dieną mums tikintiesiems duoti naujus kūnus.
Bet iš kitos pusės, jei aš eičiau į kitą stovyklos pusę
ir sakyčiau, stebuklų nėra šiai dienai, yra tik Dievo Žodis,
tada, tai prieštarautų raštui
nes rašte rašoma, kad Žodis ateis kartu su jėga
ir jis patvirtins tai su jėga.
Taigi kur kelio vidurys?
Ir kelio vidurys yra randamas Dievo žodyje,
kuriame yra abiejų balansas,
kai mes norime, kad Dievo Žodis,
ateitų kartu su Dievo jėga
ir tiesą sakant, transformuojasi žmonių gyvenimuose,
kai žmonės tikrai bus paveikti Šventosios Dvasios,
patirs naują gyvenimą, atgailaus, nusigręš nuo nuodėmių,
ne tik išpažins nuodėmes, bet ir atsisakys nuodėmių,
gaus Dievo jėgą,
bus pakrikštyti vandenyje, kalbės kalbomis
ir naudos tai kasdienybėje
su Dievo jėga savyje
ar, tiksliau, šventykloje, kuri esame, mes.
Daugelį metų, aš kvailiojau su religija.
Tuomet, aš visiškai atsitraukiau nuo to
ir tada vėl atėjo, tas alkis grįžti prie to.
Ir kai aš grįžau, suvokiau, kad mano gyvenime buvo sritys,
kurios buvo uždarytos nuo mano netikėjimo.
Ooo, tai nebevyksta šiandien, tai buvo tik Jėzaus laikais,
arba tai skirta tik keliems žmonėms.
Tada aš perskaičiau Bibliją, kur rašoma:
Šie ženklai lydės tuos, kurie tiki.
Ir tada tariau, aš esu tikintysis, kodėl tai nevyksta?
Mums reikia pakurstyti vienas kito tikėjimą.
Jei turėčiau žmonių komandą, ir mes darytume tą patį,
aš bučiau paskatintas savo tikėjime.
Taip pat yra su jumis.
Šiandien jūs gavot kalbų dovaną.
Jeigu jūs tos dovanos nenaudosit, spėkit, kas nutiks.
Ji dings.
Kas nutiks, jei jūs turėdama tai dabar,
nesiruošiate skaityti Biblijos.
Jūs tai tiesiog išmesit.
Naudok tai, padarykit gyvenimo būdu
Padarykite Dievą, savo gyvenimo centru
ir tai ką mes darome, darykite savo draugams.
Pagalvokit apie kiekvieną pažįstamą, apie draugus.
Praneškite visems kas atsitiko.
Pasidalinkite savo liudijimu ir melskitės už juos.
Tikėkite, kad kai uždėsite ranką ir melsitės...
Žinokit aš kalbu užtikrintai...spėkit kiek ilgai aš tai darau?
Nuo vakar -Šiandien.
Šiandien man pirma diena, gydant žmones.
Aš meldžiuosi už išgydymą, šiandien
Dabar pagalvokit apie tą visą bažnytinį šlamštą, kurį mokėmės
ir galėjau niekad to nepadaryti
Ir dabar su Dievo galia mumyse,
galite daryti tai dabar, ir faktiškai
surasti ką nors, dėl kurio melsitės ir jis pasveiks.
Tai yra Jėzaus Kristaus galia. Jis yra nuostabus.
Ateikit visos ir pamatysit kas atsitiks.
Jūs pamatysite, ką Dievas padarys.
Ar tai ne puiku? -Taip.
Kuri norite būti pirma, kuri turite problemų?
Ne, ne, iš tikrųjų. -Tu turi pūslelių, šiuo metu.
Gerai. - Tau skauda kulkšnyje?
Ne, mano pėdoje, Aš turiu pūslelių visur.
Gerai. Būk išgydyta, Jėzaus vardu.
Kaip jautiesi? Pajudink koją.
O Dieve.
Ne, aš nieko nebejaučiu. -Tikrai?
Kokio stiprumo skausmą jauti dešimtbalėje skalėje?
Tik 2. -Gerai, melsimės dar kartą.
Kaulai išsilyginkite, būk išgydyta Jėzaus vardu.
Aš nieko nejaučiu. Tai beprotiška.
Ar ne? Argi Jėzus ne nuostabus?
Jis nuostabus, ar ne? -Aš jį myliu.
Dėkoju. -Ar jūs tikra?
Ar jūs nesakote to, vien tam, kad įtikti? -Ne, aš visiškai nuoširdžiai.
Aš praktiškai galiu vaikščioti. -Nuostabu. Eik ir parodyk man, nagi.
Visiškai jokio skausmo? Pasakiška.
Šlovė Jėzui, šlovė jam... Kuri sekanti?
Man skauda kelio sąnarius.
Taip? -Taip.
Kiek laiko jau taip yra?
Tai prasidėjo praėjusių metų vidury, tai dingsta, tai vėl atsiranda.
Koks skausmo lygis yra šiuo metu?
Ar jauti skaumą dabar?
Kai darau spaudimą ten...
Gerai, melskimės.
Keliai, sąnariai, būkit išgydyti Jėzaus vardu.
Pajudink dabar ir pažiūrėk kaip jautiesi.
Tiesiog pasuk aplink.
Tai truputį juokinga.
Prieš dvi sekundes dar skaudėjo, o dabar jau nebe.
Visai? Visiškai?
Visiškai, aš spaudžiu.
Jei aš darau spaudimą, įprastai aš jaučiuosi...
Ar tai visiškai dingo? -Taip.
Šlovė Dievui už tai.
Ar žinote, kaip šis išgydymas įvyko?
Jėzaus galia.
Jėzus tai padarė, ne aš.
Aš nesu koks nors įpatingas asmuo, aš esu tiesiog pasiuntinys.
Dar kas nors turi kokį skausmą? Nagi.
Aš neseniai atsigavau, dėl patemptos kulkšnies,
bet karts nuo karto jaučiu skausmą.
Ar šiuo metu jauti skausmą? -Truputėlį.
Pasuk aplink ir pajausk, koks skausmas.
Taip, man skauda. -Gerai.
Kulkšnys, būkit išgydytos, Jėzaus vardu.
Pajudink kulkšnį. -Jaučiuosi keistai.
Nagi, paėjėk truputį.
Tai taip... -Argi jis nenuostabus?
Aš esu taip pat nustebęs, kaip ir jūs, žinote kodėl?
Aš esu naujas Krikščionis, ką tik buvau pakrikštytas vandeniu,
ką tik buvau pakrikštytas Šventąja Dvasia.
Pradėjau kalbėti svetimomis kalbomis. Taip kaip Biblijoje rašoma.
Biblija sako, eikite ir gydykite žmones.
Neklausykite religinių krikščionių denominacijų,
visa tai yra paistalai. Tai yra religija.
Tikri Kristaus pasekėjai daro tai, ką jiems Kristus įsakė
ir mes tai darome.
Mes paprasti, eiliniai žmonės.
Tiesiog išeidami ir klausydami, ką mums sako Jėzus.
Apaštalų darbai 19:2 Paulius paklausė
„Ar įtikėję gavote Šventąją Dvasią?”
Ką tu žinai apie Šventąją Dvasią?
Ir krikštą Šventąja Dvasia? -Ji užtaria mane.
Ar girdėjai apie kalbėjimą kalbomis?
Girdėjau, mačiau tai, kai buvau jaunesnė,
bet išsigandau, taigi nebuvau tikra, kas tai buvo.
Kadangi neturėjau didelio supratimo apie Bibliją
ir kaip Šventoji Dvasia veikia.
Man buvo sunku tai suprasti.
Bažnyčioje, kurią aš lankau, dar iki šiol nesu to mačiusi.
Apaštalų Darbų knygos 19 Skyriuje skaitome apie Paulių,
kaip jis atėjo į Efezą, kur sutiko kelis tikinčiuosius.
Jis neklausė jų, kurią bažnyčią jie lanko,
dėl to, kad tai visiškai nesvarbu.
Jis paklausė jų:
„Ar įtikėję gavote Šventąją Dvasią?”
Šie tikintieji, kol kas
nebuvo pakrikštiti vandenyje Jėzaus vardu
ir nebuvo gavę Šventosios Dvasios.
Taigi, Paulius pakrikštijo juos Jėzaus vardu
ir tuomet, kai jis uždėjo ant jų rankas,
jie visi gavo Šventąją Dvasią ir pradėjo kalbėti kalbomis.
Laisvė. Laisvė. Daugiau.
Daugiau laisvės. Laisvė, būtent dabar.
Dieve, dėkojame už tavo meilę, dėkojame už tavo laisvę.
Dėkoju tau, Šventoji Dvasia, kad ją pripildai. Tu pripildai ją.
Niekada ta pati, niekada ta pati.
Kaip tu?
Ar jautei, kad... Dievas...
Ar niekada nesi to patyrusi?
Niekada nebebusiu ta pati.
Ir ten, prekybos centre, aš uždėjau ant jos rankas
ir Šventoji Dvasia nusileido ant jos.
Ji niekada prieš tai nebuvo to patyrusi.
Ją taip palietė Šventoji Dvasia,
kad mes nusprendėme išeiti laukan ir ten pasikalbėti ir dar melstis.
Lauke, kai meldžiausi už ją, demonas pradėjo reikštis.
Aš įsakau tai dvasiai, dingti tučtuojau.
Aš įsakau, palik ją, tučtuojau.
Čia yra laisvė, čia yra laisvė.
Išeik! Eik!
Laisvė, tučtuojau, laisvė tučtuojau.
Išeik! Įsakau šiai dvasiai, išeik!
Išeik! Išeik! Tučtuojau! Išeik!
Palik ją! Palik ją! Tučtuojau! Palik ją!
Iš pradžių, aš nežinojau dėl ko meldžiausi,
bet tada Dievas apreiškė man.
Jis man parodė, jos nuodėmę, kurią kažkada gyvenime padarė.
Kai aš jai tai pasakiau, ji prapliupo verkti
ir tarė: "Kaip tai žinojot, kaip tai sužinojot?
Ar Dievas gali man atleisti?"
Ten, prekybos centro kieme, ši jauna mergina sutiko Dievą.
Tai buvo taip stipru, taigi vienu metu
trys apsaugos darbuotojai atbėgo ir ji pasakė:
"Eikit šalin, eikit šalin, aš noriu su jais kalbėti,
aš noriu su jais kalbėti".
Ir tą dieną, ši mergina sutiko Dievą.
Vėliau tą dieną, ji atėjo ir mes už ją meldėmės
ir ji buvo pakrikštyta Šventąja Dvasia ir pradėjo kalbėti kalbomis.
Tai buvo labai emocionalu ir kai jis pradėjo už mane melstis,
niekada jam anksčiau nebuvau to minėjusi,
tačiau jis man pasakė, kad jam primenu
kai ką, kuri praėjo per tą patį.
Taigi aš žinojau, kad Dievas
tądien norėjo, man pasakyti, kad jis man atleido.
Net jei pati sau nenorėjau atleisti,
nes maniau, kad už tokį dalyką atleidimo nėra.
Bet tą dieną, Dievas panaudojo Torben, kad pasakytų man, kad
jis mane myli ir atleido man, už tai, ką padariau.
Ir jis leido man tai patirti.
Aš niekada to nepamiršiu ir niekada nebebusiu tokia pati.
Gali papasakot apie vakar
ir tada apie tai kas nutiko šiandien? -Taip.
Atsiprašau, aš tiesiog labai laiminga, galvojau apie tai vakar,
tai būtent toks būdas, kaip man pasakėt.
Kadangi aš buvau pavargusi nuo atsakymų ieškojimo
ir niekur negalėjau jų rasti.
Visą laiką kas nors buvo mano viduje.
Vakar visa tai baigėsi ir aš dėl to labai džiaugiuosi.
Taigi šiandien aš buvau pakrikštyta.
Po to aš jaučiausi nuostabiai.
Dažnai pagalvodavau apie tai, kad turiu tai atlikti,
bet maniau, kad prieš tai ką nors turiu padaryti,
kad atlikčiau tai. Kad turiu pakalbėti su pastoriumi,
praeiti kelis seminarus ar kažkas panašaus,
Taigi, tavo pačios tikėjimu krikštijame tave į Jėzų Kristų.
Mirk su Kristumi. Prisikelk su Kristumi.
Dieve dėkojame tau, už Mariją.
Dėkojame už viską, ką padarei Dieve.
Dėkojame už tai, ką padarei vakar ir šiandien.
Dėkojame už tai, ką padarysi ateityje.
Tai taip nuostabu, kaip Dievas atsako į maldas
ir kaip jis gali duoti tau savo idealiu laiku,
dalykus, kuriuos tu turi išmokti
ir dalykus, kuriuos turi žinoti apie jo meilę.
Tiesą sakant, aš meldžiaus naktį, prieš sutinkant Torben,
aš meldžiausi, tą naktį, greitkelyje, kai vairavau.
Aš meldžiausi, kad turėčiau troškimą savo širdyje
pažinti jį ir pasiekti ir atiduoti viską jam,
bet nežinojau nuo ko pradėti.
Aš jaučiausi, taip, lyg esu pabėgusi toli nuo jo, ir jo ten nebėra.
Bet vakar, jis atsakė į mano maldą
ir privertė mane suprasti, kad jis buvo visą tai laiką šalia.
Jis buvo šalia, kai aš sielvartavau, kai aš buvau depresijoje.
Depresija mane labai prislėgė.
Bet aš vis dar čia, ir esu jo meilės atstovė.
Aš tikrai manau, kad kai bažnyčia sugrįš
prie tikro krikšto, tikros evangelijos:
Atgailavimo, atsigręžimo į Kristų.
Būti pakrikštyta, dėl nuodėmių atleidimo.
Numirs su Kristumi ir prisikels su Kristumi
ir bus pripildyta Šv. Dvasios.
Tai pakeistų pasaulį.
Tai, ką matome Apaštalų Darbų knygoje
yra gyvas, dinamiškas gyvenimas su Dievu.
Tai nėra pagrįsta hierachija.
Nėra tai pagrįsta programomis, ar projektais.
Tai, žmonės, sekantys Jėzumi.
Kai mes įgyvendinam Apaštalų darbų knygą
mes, matome, kaip tai veikia gyvenime.
Dabar, kai žiūrime į idealų Dievo Žodžio veidrodį,
kur jis sako: "Ir Žodis tapo kūnu".
Tai vyksta mūsų gyvenime.
Taigi, dabar, atrodo, lyg žiūrėtume į save, kai skaitome Šv. Raštą.
Matau žmones, kuriems atsibodo struktūra.
Matau žmones, kuriems atsibodo tradicijos.
Matau žmones, kurie nepriims nieko, apart tiesą.
Beveik kiekvienas pasaulio Krikščionis, nori pamatyti atgimimą
Bet aš atsinaujinimą, įsivaizdavau taip:
Šviesa ar keletas angelų nusileis iš dangaus ir kiekvienas pasiruoš
ir tiesiog atsibus ir tada turėsime atgimimą.
Bet šiandien matome, kad kai visos planetos Krikščionys
pasidarys aktyvūs, pradės daryti tai, ką Biblija sako,
kad darytume, eisime, gydysime ligonius
skelbsime evangeliją, vesime žmones prie Kristaus, tada turėsime atgimimą.
Tikiu, kad atgimimas yra čia, nuo tada, kai prieš 2000m, atėjo Kristus.
Aš tikrai tikiu, kad tai yra paskutinė reformacija.
Paskutinė bažnyčios reformacija.
Visa tai yra tikra, tai tikra. Jūs galite tai daryti.
Tereikia, tik išeiti
ir pradėti dirbti gatvėse.
Mes daug dalykų slepiame bažnyčioje
ir daug vergovės yra bažnyčioje,
bet turime iš ten išeiti ir pradėti veikti.
Dievas yra realus ir jis kviečia mus būti jo mokiniais, Jėzaus mokiniais
išeit ir parodyt pasauliui, kad jis gyvas.
Tai yra tikra.
Tai yra tikra, aš sakau, tai tikra.
Tai tikra! Tai tikrai tikra!
Tai tikra!
Jei tai tikra Biblijoje, tai kaip dėl viso kito?
Kiekvienas žodis yra tikras, nuo pradžios iki pabaigos.
TIKRA
Tai yra tikra. Mes gyvename paskutinėmis dienomis,
kai Dievas grąžina savo Bažnyčią, atgal prie tiesos,
atgal prie tikro gyvenimo, kurio ilgėjomės.
Tikro gyvenimo, apie kurį skaitėme Apaštalų Darbų knygoje,
kai Šventoji Dvasia veda.
Tai vyksta, ir tai vyksta visame pasaulyje.
Taigi susikoncentruokime, tęskime mokinių ruošimą
ir leiskime Jėzui statyti savo bažnyčią.
Aš tikiu, kad tai paskutinė reformacija
ir tai tik pradžia.
Ar vis dar pameni ką aš tau sakiau?
Ar vis dar pameni sapną, kurį tau daviau?
Laikas bėga ir kalendorius pripildytas.
Bet viena yra svarbu, praleisti laiko su manimi.
Pažadink mano žmones.
Netrukus aš grįšiu.
Viena yra svarbu.
praleisti laiko su manimi
Aš vedu tave.
Jei nori būti mano mokinys,
turi išsižadėti savęs ir atidėti savo sapnus.
Sek mane, nesvarbu kokia kaina.
Tada tu gausi amžinąjį gyvenimą.
Pažadink mano žmones.
Netrukus aš grįšiu.
Viena yra svarbu.
praleisti laiko su manimi.
Aš vedu tave.
Ar turi man laiko?
Siekti mano Karalystės.
Ieškoti mano veido.
Noriu kalbėti tau.
Noriu lydėti tave žingsnis po žingsnio.
Aš šaukiu tave.
Ar seksi mane, nesvarbu kokia kaina?
Aš šaukiu tave, aš šaukiu tave.
Subtitles by: Vika Lubyte-Kavrakirova.