בביתה של דודתה אן מיי,
ג'ינג מיי מתיישבת בחוסר רצון
בפינה המזרחית של שולחן המה-ג'ונג.
בפינות הצפונית, הדרומית והמערבית נמצאות דודותיה,
חברות ותיקות בחוג שמחת המזל.
הקבוצה של משפחות המהגרים מתקבצת יחד כל שבוע לחלוק רכילות,
לאכול וון טון וצ'אסווי מתוק, ולשחק מה-ג'ונג.
עם זאת, מייסדת החוג, אמה של ג'ינג מיי - סויואן, נפטרה לאחרונה.
ראשית, ג'ינג מיי נאבקת למלא את מקומה בשולחן.
אבל כשדודותיה מגלות סוד קבור עמוק על חייה של סויואן,
ג'ינג מיי מבינה שיש לה עדיין הרבה ללמוד על אימה, ועל עצמה.
בספרה הראשון של איימי טאן מ- 1989, "חוג שמחת המזל",
ההתאספות סביב שולחן המה-ג'ונג היא נקודת הפתיחה
של סדרת סיפורים הקשורים ביניהם.
הספר עצמו מובנה באופן מופשט כדי לחקות את הפורמט של המשחק הסיני.
ממש כמו שמה-ג'ונג משוחק בארבעה סיבובים עם לפחות ארבע ידיים בכל אחד,
הספר מחולק לארבעה חלקים, כל אחד בן ארבעה פרקים.
עם התרחשות בסין ובסן פרנסיסקו לסירוגין,
כל פרק מספר סיפור בודד של אחת מארבע האמהות
בחוג שמחת המזל או בנותיהן שנולדו באמריקה.
הסיפורים לוקחים את הקורא דרך אזורי מלחמה
וכפרים של סין הכפרית, ולתוך נישואין מודרניים
ופגישות מתוחות סביב שולחן האוכל.
הם נוגעים בנושאים של הישרדות ואבדן, אהבה והיעדרה,
שאיפות והמציאות הלא מספקת שלהן.
באחת, הדודה לין מתכננת בריחה ממשפחה עויינת
של בעלה המובטח,
מה שמוביל אותה לבסוף לאמריקה.
באחר, היום האמריקאי בחוף של משפחת סו הופך לעגום
כשרוז מוצפת מהאחריות שאמה מטילה עליה.
הטרגדיה שנובעת מכך גורמת טראומה למשפחה במשך שנים לבוא.
המעשיות האלו ממחישות את הפערים שיכולים להיווצר
בין דורות ותרבויות, בעיקר במשפחות מהגרים.
האמהות כולן חוו קשיים גדולים במהלך חייהן בסין,
והן עבדו ללא לאות כדי לתת לילדים שלהן
הזדמנויות טובות יותר באמריקה.
אבל הבנות שלהן מרגישות את העול של התקוות הלא ממומשות של הוריהן
והציפיות הגבוהות.
ג'ינג מיי מרגישה את הלחץ כשהיא משחקת מה-ג'ונג עם חברותיה של אימה.
היא דואגת, "בי, הן רואות את בנותיהן, חסרות השכלה באותה מידה,
לא מודעות ממש לכל האמיתות ולתקוות שהן הביאו לאמריקה".
שוב ושוב,
האמהות משוועות להזכיר לבנותיהן את ההסטוריה והמסורת שלהן.
בינתיים, בנותיהן נאבקות לעמוד
בתפיסות של אמהותיהן לגבי מי הן באמת.
"האם בתי מכירה אותי?" כמה מהסיפורים שואלים.
"למה אימי לא מבינה?" אחרים עונים.
בחקירה שלה את השאלות האלו,
טאן מדברת לחרדות שדבקות במהגרים רבים,
שפעמים רבות מרגישים גם מנוכרים ממולדתם
וגם מנותקים מהמדינה המאמצת שלהם.
אבל על ידי אריגת המעשיות של ארבע האמהות והבנות האלו יחד,
טאן מבהירה שג'ינג מיי
ודומותיה מוצאות כוח להתמודד עם הבעיות היום יומיות שלהן
דרך הערכים שאמהותיהן העבירו להן.
כש"חוג שמחת המזל" פורסם לראשונה,
טאן ציפתה להצלחה מזערית.
אבל בניגוד לתחזיות שלה, הספר היה הישג עצום
מבחינה מהותית ומסחרית.
היום, הדמויות האלו עדיין קוסמות לקוראים ברחבי העולם.
לא רק בגלל הדרך בה הם מדברים לסינים אמריקאים
ועל חוויות מהגרים,
אלא גם בשל גילוי האמת העמוקה יותר:
הצורך להראות ולהיות מובנים על ידי אלה שאתם אוהבים.