Саида Аден Саид: Този ужасяващ образ е все още в съзнанието ми.
Виждах хора да падат,
чувах изстрели.
Бях ужасена.
Наистина плаках много.
Един познат на родителите ми ме хвана за ръката и ми каза:
„Хайде! Идвай! Хайде!“
И аз попитах:„Къде е майка ми? Майка ми? Майка ми?“
Нория Дамбрин Дюсабирейми: През нощта чувахме изстрели,
чувахме пушки.
Беше точно преди изборите.
Млади хора излизаха по улиците,
правеха стачки.
Много млади хора умряха.
САС: Качихме се на едно превозно средство.
Беше препълнено.
Хората бягаха, за да се спасят.
Така се измъкнах от Сомалия.
Много ѝ липсвах на майка ми.
Никой не ѝ беше казал къде бях отишла аз.
НДД: Фактът, че не ходехме на училище,
че не можехме да отидем до магазина, бяхме затворени вкъщи,
ме накара да осъзная, че ако имах избор за нещо по-добро,
бих го направила и бих имала по-добро бъдеще.
(Музика)
Игнасио Матеини: Броят на разселените хора по света
нараства.
В момента в света има около 60 милиона разселени хора.
И за съжаление, това не спира.
Кристина Ръсел: Мисля, че с помощта на действителността
и изследванията човешката общност започва да осъзнава,
че става въпрос за по-постоянен проблем.
Бейли Дамти Йешита: Тези студенти имат нужда от висше образование;
степен, която могат да използват.
Ако студентите живеят сега в Руанда,
но се преместят, все пак могат да продължат обучението си.
Тяхната бакалавърска степен е от полза, независимо от това къде се намират.
КР: Целта на нашия смел проект беше да тества способността
на Световното образователно движение към Южния Ню Хемпширски университет
да мащабира,
да осигури бакалавърски степени и пътища към работни места
на бежанци и на тези, които иначе не биха имали достъп до висше образование.
САС: Като бежанец ми беше почти невъзможно
да продължа образованието си и да създам кариера.
Казвам се Саида Аден Саид
и съм от Сомалия.
Когато пристигнах в Какума, бях на девет години
и започнах училище на 17.
Сега уча бакалавърска степен
в Южния Ню Хемпширски университет.
НДД: Казвам се Нория Дамбрин Дюсабирейми.
В моята бакалавърска степен аз уча комуникации
с бизнес концентрация.
КР: Ние обслужваме студенти от пет различни държави:
Ливан, Кения, Малави, Руанда и Южноафриканската република.
Горди сме да имаме 800 професионални бакалаври, 400 бакалаври
и броят на записаните студенти в момента е около 1000.
Магията на това е, че се занимаваме с живота на бежанците, понеже съществуват.
Няма класове.
Няма лекции.
Няма крайни срокове.
Няма крайни изпити.
Тази степен е базирана на компетентност, и не е обвързана с времето.
Ти избираш кога да започнеш проекта.
Ти избираш как ще подходиш към него.
НДД: Като отворим платформата, там можем да видим целите.
Под всяка цел можем да намерим проектите.
Когато отворим проекта, виждаме способностите,
които трябва да овладеем,
насоките
и общ преглед на проекта.
КР: Тайната съставка на ЮНХУ
е комбинирането на онлайн обучение, основано на способности
с лично обучение, което правим с партньорите
за осигуряване на всичката необходима подкрепа.
Това включва академично обучение,
което се състои от психосоциална подкрепа,
лекарска помощ
и също подкрепа за намиране на работа,
като при 95-процентово завършване
има 88-процентова заетост.
НДД: Аз съм стажант в сферата на управление на социалните медии.
Свързано е с специалността Комуникации, която уча.
Научих толкова много неща от проекта и от истинския свят.
КР: Структурираното стажанство е добра възможност
за студентите да практикуват своите знания
и за нас да създаваме връзки между това стажанство
и възможностите за работа на по-късен етап.
(Музика)
Това е модел, който вместо да поставя времето
и университетските политики и процедури в центъра,
там слага студентите.
ИМ: Моделът на ЮНХУ може да постави началото на нови движения.
Това е голямо разтърсване
на традиционния начин за получаване на висше образование тук.
БДЙ: Това може да преобрази живота на студентите
от тези уязвими и бежански общности.
НДД: Ако завърша,
мога просто да се върна и да работя, където си искам.
Мога уверено да кандидаствам за магистратура на английски,
което е нещо, за което не бих си и мечтала преди.
И имам нужната увереност и нужните способности
да изляза и да се справя на работното място,
без да се страхувам, че няма да мога.
САС: Винаги съм искала да работя с общността.
Искам да създам организация с нестопанска цел.
Ние се застъпваме за образованието на жените.
Искам да бъда някой като посланик
и да ги окуражавам да учат
и да им кажа, че никога не е късно.
Това е моята мечта.