Anual, peste tot în lume, zeci de mii de persoane sunt operate pe creier
fără o singură incizie:
fără bisturiu, fără masă de operație, iar pacientul nu sângerează.
În schimb, această procedură are loc într-o cameră izolată
cu un aparat mare ce emite raze invizibile de lumină
către o zonă precisă din creier.
Acest tratament se numește radiochirurgie stereotactică,
iar razele de lumină sunt fascicule de radiații:
sarcina lor e să distrugă tumorile eliminând gradual celulele maligne.
Pentru pacienți, procesul începe cu o tomografie computerizată,
o serie de raze X ce produc o hartă tridimensională a capului.
Aceasta relevă locul precis, mărimea și forma tumorii.
Scanările CT ajută și la calcularea așa-numitelor unități Hounsfield
care arată densitatea diferitelor țesuturi.
Acest lucru oferă informații despre felul în care radiațiile
se vor propaga în creier, pentru a optimiza rezultatul.
Doctorii pot folosi și rezonanța magnetică nucleară sau RMN-ul,
ce produce imagini mai clare ale țesuturilor moi,
pentru a determina mai bine localizarea și forma tumorii.
Reprezentarea exactă a formei și poziției e extrem de importantă
datorită dozelor mari de radiații necesare tratării tumorilor.
Radiochirurgia se bazează pe folosirea mai multor fascicule.
Individual, fiecare transmite o doză minimă de radiații.
Dar, la fel ca mai multe proiectoare ce converg într-un singur punct
pentru a crea un punct de lumină strălucitor,
combinate, radiațiile sunt suficient de puternice pentru a distruge tumorile.
În afara faptului că ajută medicii să țintească tumorile din creier,
lăsând țesutul sănătos înconjurător relativ nevătămat,
folosirea razelor multiple oferă doctorilor flexibilitate.
Ei pot optimiza unghiurile și căile cele mai bune prin țesutul cerebral
pentru a ajunge la țintă și a regla intensitatea fiecărei raze
dacă e nevoie.
Acest lucru menajează structurile critice ale creierului.
Dar ce face, mai exact, acestă abordare ingenioasă tumorilor în chestiune?
Atunci când mai multe raze X converg pentru a lovi o masa de celule canceroase,
forța lor combinată taie efectiv ADN-ul celulelor,
provocând o ruptură în structura celulelor.
Cu timpul, acest proces se încheie cu distrugerea întregii tumori.
Indirect, razele dăunează și zonei înconjurătoare ADN-ului,
creând particule instabile numite radicali liberi.
Asta creează un microambient periculos
ostil tumorii,
dar și câtorva celule sănătoase din jurul acesteia.
Riscul de a afecta țesutul sănătos e redus
păstrând fasciculul de raze
cât mai aproape posibil de forma exacta a tumorii.
Când tratamentul radiochirurgical a distrus celulele tumorale,
mecanismul natural de curățare al organismului intră în acțiune.
Sistemul imunitar curăță imediat celulele moarte
pentru a le elimina din organism,
iar celelalte celule devin țesut cicatricial.
În ciuda inovațiilor, radiochirurgia nu este întotdeauna prima opțiune
pentru tratarea tumorilor cerebrale.
În primul rând, e rezervată de obicei tumorilor mai mici.
Radiațiile au un efect cumulativ,
însemnând că dozele administrate anterior se pot suprapune cu cele ulterioare.
Deci pacienții cu tumori recurente
pot avea limitări în privința viitoarelor tratamente de radiochirurgie.
În ciuda acestor dezavantaje, beneficiile sunt mult mai mari.
Pentru diverse tipuri de tumori cerebrale,
radiochirurgia poate fi la fel bună precum chirurgia tradițională
în distrugerea celulelor canceroase.
În tumorile numite meningioame, recidivarea e egală sau mai scăzută
atunci când pacientul este supus radiochirurgiei.
Și comparativ cu chirurgia tradițională,
deseori o experiență dureroasă cu o perioadă lungă de recuperare,
în general, radiochirurgia nu doare
și deseori necesită foarte puțină recuperare sau chiar deloc.
Tumorile cerebrale nu sunt singurele supuse acestui tip de tratament:
acest concept e folosit și pentru tumorile pulmonare, hepatice și pancreatice.
Între timp, doctorii îi experimentează utilitatea în tratarea bolilor
precum boala Parkinson, epilepsia și tulburarea obsesiv-compulsivă.
Un diagnostic de cancer poate fi devastator,
dar progresul ce privește aceste tehnici non-invazive
pune bazele unui tratament mai puțin agresiv.