2019-aisiais, žmonija gavo įspėjimą:
30 pasaulyje lyderiaujančių mokslininkų paskelbė rezultatus
didžiulio tris metus trukusio tyrimo apie pasaulinį žemės ūkį
ir paskelbė, kad mėsos gamyba griauna mūsų planetą,
ir kelia pavojų pasaulinei sveikatai.
Vienas iš tyrimo autorių paaiškino,
kad „žmonija kelia grėsmę planetos stabilumui...
[Tam reikia] nieko mažiau nei pasaulinės žemės ūkio revoliucijos“.
Kaip žmogus, kuris praleido paskutinius du dešimtmečius
propaguojant pasitraukimą nuo pramoninės mėsos gamybos,
norėjau tikėti, kad šis garsus kvietimas veikti ką nors pakeis.
Iš tikro, aš tokį dalyką mačiau iš naujo, iš naujo ir naujo, dešimtmečius.
Štai 2018 iš žurnalo „Nature“,
2017 iš „Bioscience Journal“,
2016 iš Nacionalinės Mokslų Akademijos.
Pagrindinė tyrimų tema paprastai būna klimato kaita.
Bet atsparumas antibiotikams kelia panašų pavojų.
Mes maitiname ūkinius gyvūnus didelėmis antibiotikų dozėmis.
Šie antibiotikai tada mutuoja į labai jiems atsparius mikrobus,
kurie grasina padaryti antibiotikus nebevartojamais
per visų mūsų gyvenimo laikotarpius.
Norite siaubo?
Paieškokite Google: „veikiančių antibiotikų pabaiga“.
Aš pasakysiu vieną dalyką:
Aš čia ne tam, kad pasakyti, ką valgyti.
Pavienių žmonių veiklumas yra puiku,
bet antibiotikų atsparumas ir klimato kaita –
jie reikalauja daugiau.
Be to, įtikinėjimas pasaulį valgyti mažiau mėsos, nesuveikė.
50 metų aplinkosaugininkai, pasaulio sveikatos ekspertai ir gyvūnų aktyvistai
maldavo visuomenę valgyti mažiau mėsos.
Bet vistiek, mėsos suvartojimas vienam žmogui
yra pats aukščiausias per visą rašytinę istoriją.
Vidutinis Šiaurės Amerikietis praeitais metais suvalgė daugiau nei 90 kg mėsos.
O aš nevalgiau nė kiek.
(Juokas)
Tai reiškia, kad kažkas suvalgė 180 kg mėsos.
(Juokas)
Pagal dabartinę trajektoriją,
mums reikės gaminti nuo 70 iki 100 procentų daugiau mėsos iki 2050-ųjų.
Tam reikia globalinio sprendimo.
Ką mums reikia padaryti, tai gaminti mėsą kurią žmonės mėgsta,
bet mums ją reikia gaminti visiškai nauju būdu.
Turiu keletą idėjų.
Idėja numeris vienas: auginkime mėsą iš augalų.
Vietoje augalų auginimo, jų maitinimo gyvūnams,
ir viso šio neefektyvumo,
auginkime šiuos augalus, biomimikuokime mėsą su jais,
darykime augalų pagrindo mėsą.
Idėja numeris du: tikrai gyvūnų mėsai,
auginkime ją tiesiogiai iš ląstelių.
Vietoje gyvų gyvūnų auginimo, auginkime ląsteles tiesiogiai.
Vištai užaugti svorio ir paskersti užima šešias savaites.
Auginkite ląsteles tiesiogiai, galėsite tokį augimą gauti
per šešias dienas.
Štai kaip tai atrodo tam tikru mastu.
Tai jūsų draugiška kaiminystės mėsos darykla.
(Juokas)
Noriu pasakyti dvi mintis apie tai.
Pirmoji yra, mes tikime, kad galime padaryti.
Pastaraisiais metais, kai kurios kompanijos gamino augalų pagrindo mėsą
kurios vartotojai negali atskirti nuo tikros gyvūnų mėsos,
ir dabar yra daugybė kompanijų auginančių tikrą gyvūnų mėsą
tiesiogiai iš ląstelių.
Ši augalų ir ląstelių kilmės mėsa
duoda vartotojams viską, ką jie mėgsta mėsoje –
skonį, tekstūrą, ir taip toliau –
bet be antibiotikų
ir tik su dalele negatyvaus poveikio klimatui.
Ir nes šios dvi technologijos yra daug efektyvesnės,
produkcijos mastu
šie produktai bus pigesni.
Bet vienas trumpas komentaras –
Tai nebus lengva.
Šios augalų pagrindo kompanijos išleido nemažai pinigų savo mėsainiams,
o ląstelių pagrindo mėsa dar nebuvo prekiaujama išvis.
Todėl mums reikės visų pastangų,
kad šiuos paversti pasauline mėsos pramone.
Pradžiai, mums reikia dabarties mėsos pramonės.
Mes nenorime sutrikdyti mėsos pramonės,
mes norime ją transformuoti.
Mums reikia jų masto ekonomikos,
jų globalinės tiekimo grandinės, jų rinkodaros patirties
ir jų masyvios vartotojų bazės.
Mums taip pat reikia vyriausybių.
Vyriausybės išleidžia dešimtis milijardų dolerių kiekvienais metais
tyrimams ir plėtrai
sutelktiems į pasaulinę sveikatą ir aplinką.
Jos turėtų įdėti šiek tiek tų pinigų, kad optimizuotų ir ištobulintų
augalų ir ląstelių pagrindo mėsos produkciją.
Dešimtys tūkstančių žmonių mirė nuo antibiotikams atsparių mikrobų
Šiaurės Amerikoje vien praeitais metais.
Ties 2050-ais, šis skaičius bus 10 milijonų per metus, visame pasaulyje.
Ir klimato kaita kelia egzistencinį pavojų
didelei mūsų pasaulio šeimos daliai,
įskaitant pačius neturtingiausius žmones ant mūsų žemės paviršiaus.
Klimato kaita, atsparumas antibiotikams – tai yra globaliniai pavojai.
Mėsos produkcija blogina šiuos pavojus pasauliniu mastu.
Bet mes nesumažinsime mėsos vartojimo,
nebent duosime vartotojams alternatyvas,
kurios kainuoja panašiai arba mažiau, kurios pagal skonį panašios arba geresnės.
Mes turime sprendimą.
Darykime mėsą iš augalų. Auginkime tiesiogiai iš ląstelių.
Jau seniai metas mobilizuoti reikiamus resursus,
kad sukurti sekančią pasaulinę žemės ūkio revoliuciją.
Ačiū.
(Aplodismentai)