Taška Javanava: (Izdah)
(Izdah)
(Pevanje)
(Pevanje se završava)
(Izdah)
Ja sam Taška Javanava.
Ovde sam sa mojom ženom.
Dolazim iz zajednice Javanava,
koja se nalazi u državi Akre
u brazilskoj Amazoniji.
Trebalo nam je par dana da stignemo ovde.
Upravo sam otpevao pesmu
da bih nas povezao sa duhom prašume.
Još od prastarih vremena,
moj narod živi na teritoriji Javanava.
Imamo holistički pogled
na prirodu.
Priroda, za nas, pripada celom čovečanstvu.
I mi, Javanava, vidimo
okruženje, šumu, kao živu.
Ali sve je uvek izazov.
Naročito sada, jer, mislim da mnogi od vas znaju
da u Amazoniji bukti požar.
To utiče na sve nas.
Uništenje Amazonije ne utiče samo na starosedeoce,
zato što smo svi mi povezani.
Ako radimo nešto u zajednici, ako zapalimo sve,
to će imati uticaj ovde,
kada sneg stigne za Božić.
Ako zagađujete ovde,
to će uticati na kišu koja će padati u mojoj zemlji.
Nekada sam govorio da svi pripadamo globalnom selu.
Govorio sam da Amazonija pripada čovečanstvu,
i da ljudi moraju voditi računa kao što to rade starosedeoci u svetu.
I zbog toga,
danas je trenutak da se probudimo, da se ujedinimo.
Mi, Javanava, činimo šta je na nama.
Brinemo se o majci prirodi.
A sada dajem reč mojoj ženi.
Laura Javanava: Došli smo ovde ranjenih srca.
Smejem se, ali mi duša plače,
jer naše brojne šume trenutno nestaju.
I samo želim da vam prenesem poruku.
Ova kriza čovečanstvu daje dve opcije.
Jedna opcija je da doprinesete kraju, uništenju i nestanku
svih naših šuma i svih naših kultura koje su u njima.
Ili da pretvorimo ovu krizu u priliku
za ojačanje urođeničkih naroda,
za podršku urođeničkim narodima
i za spas prašume i njihovih kultura.
A kako to da uradite?
Mi, Javanava, stvorili smo životni plan,
a to je naš strateški plan
koji nam govori kojim koracima da osiguramo našu teritoriju.
Brinemo se o nekih 200 000 hektara prašume.
Ali sada je ugrožena.
Stoga nam taj životni plan pokazuje kako da osiguramo našu zemlju,
naš biodiverzitet,
našu kulturu, naše obrazovanje.
Pozivam sve vas,
pozivam sve kompanije,
pozivam sve vlade, celo civilno društvo,
da slušaju starosedeoce,
da se vrate svojim korenima.
Ovde smo već mnogo, mnogo... već vekovima.
I pokušavamo da vičući objasnimo svetu
da treba da štitimo našu teritoriju, našu prirodu.
A vi nas nikad ne slušate.
Nikada.
Pretpostavljam da će ova kriza naučiti ljude
da sada moraju da nas slušaju
i da neposredno podrže starosedeoce,
da nesposredno podrže njihovu inicijativu.
Dakle, to je poruka koju želim da vam ostavim.
Da starosedoci imaju odgovor,
i ako želite da spasimo Amazoniju,
treba da delujemo odmah.
TJ: (Izdah)
(Aplauz)