[Världsmedborgare]
[En massiv global kris väntar]
[Här följer ett meddelande från...]
[FNs generalsekreterare António Guterres]
Klimatkrisen är vår tids allra största problem.
Vi tävlar mot tiden och vi håller på att förlora.
Otåligheten växer, främst hos de unga,
över global passivitet.
Vi behöver höjd ambitionsnivå hos alla:
regeringar, städer, företag, investerare och privatpersoner.
Jag är glad att ni lanserar TED Countdown.
Ert inflytande och era idéer kan öka möjligheten att nå
en koldioxidneutral värld år 2050.
Endast så kan vi hindra de värsta följderna av uppvärmningen.
Vi har verktygen, kunskapen och resurserna.
Låt oss kämpa
med politisk vilja och energi.
Att göra något annat vore ett svek mot mänskligheten
och kommande generationer.
Tack.
Speaker: Låt oss välkomna
en av arkitekterna bakom Parisavtalet
Christiana Figueres
och ledaren för TED, Chris Anderson.
(Applåder)
Chris Anderson: Välkomna, välkomna.
Något märkvärdigt händer den kommande timmen.
Världens enskilt största utmaning
som ser ut så här ...
ska mötas av
några av världens skarpaste hjärnor
och modigaste själar
och det verkar vara ni.
Vår fantastiska publik i New York och i resten av världen.
Christiana, här är de som vi ska umgås med idag.
Christiana Figueres: Så är det. Absolut.
Det är så bra att alla är samlade
för initiativet som vi lanserar
kräver att alla är med.
Och här är det.
Countdown.
Countdown är ett globalt initiativ som ska minska växthusgaserna.
Vi söker modiga lösningar inom fem områden
och tänker på vad vi kan uppnå
om vi tänker utanför boxen och arbetar tillsammans.
Från och med idag kan du gå in på countdown.ted.com
och registrera dig och gå med i Countdown.
I början av år 2020
visar vi planer på hur du kan kontakta andra
på ditt arbete, din skola eller i din stad
och få dem att engagera sig.
Det hela leder till globala möten
den 10 oktober 2020.
Alla i hela världen är välkomna att delta.
Det är därför,
även om jag varit med i många projekt genom åren,
är jag verkligen är taggad inför detta.
För Countdown är en inbjudan till alla, alla
att dra sitt strå till stacken för att rädda planeten
och skapa en spännande framtid.
Politiker och invånare,
VD:ar och deras kunder,
deras anställda och deras investerare,
gamla och unga,
i norr och söder.
(Skratt) Jag såg vad du gjorde.
(Skratt)
Men vårt mål är inte att klampa in
med något nytt som konkurrerar
med de fantastiska initiativ som redan är i gång.
Nej.
Vi ska hitta de bästa lösningarna som redan är framtagna,
och förbättra dem
och sedan aktivera dem
genom att låta dessa olika grupper träffas.
Och om detta inträffar
tror vi att det finns en väg ut från klimatkrisen.
Det är detta vi vill förenkla.
Men nu, Chris, en fråga:
Varför vill du och TED delta
och faktiskt påverka klimatagendan,
när jag trodde att ni bara ville sprida tankar?
Jo, just det, det har varit vårt fokus de senaste 15 åren:
Tankar som bör spridas.
Men förra sommaren
insåg vi att allvaret i några frågor,
och då speciellt klimatet,
krävde att vi gjorde mer än att sprida tankar,
att vi faktiskt försökte åstadkomma något.
Nu är vi ju bara en relativt liten organisation ...
som tappar all trovärdighet om vi inte får med människor.
Men det häftiga är att det har redan hänt.
Alla vi pratat med är ivriga och vill vara med.
Och ett avgörande händelse var ju när du anslöt, Christiana.
Jag menar, du hade en nyckelroll när Parisavtalet togs fram.
Världen häpnade över den samsyn ni uppnådde där.
Hur lyckades ni skapa en sådan samsyn?
Det var att verkligen utmana och att förändra antaganden
om vad som är möjligt om vi är överens om målen
och sedan gemensamt arbetar mot målen för att nå dem.
Vårt mantra då var samma som nu:
"Omöjligt är inte ett faktum,
det är en attityd."
Det är faktiskt bara en attityd,
och alltså något vi kan ändra.
Vi måste verkligen hålla hårt i vårt mantra
de närmsta månaderna,
för den vetenskapliga samsynen har faktiskt mörknat.
För en snabbrapport från fronten,
här kommer chefen över de tusentals forskare
som utgör IPCC, Dr Hoesung Lee.
Vi publicerade nyligen tre specialrapporter
som visade skador från tidigare och framtida uppvärmning.
De visar också att ett stabiliserat klimat
förutsätter en drastisk minskning av växthusgaser i närtid.
Samhället måste genomgå förändringar utan motstycke för att lyckas.
Även om vi lyckas begränsa uppvärmningen till 1,5 grader
får vi se mer extremt väder,
höjda havsnivåer
och vattenbrist i vissa regioner,
och hot mot livsmedelssäkerheten och den biologiska mångfalden.
Högre temperaturer medför mer skador,
och hotar liv och försörjningsmöjligheter
för miljontals människor över hela världen.
Vi är stolta att ha en annan världsledande forskare här,
Johan Rockström.
Han var ansvarig för skapandet av ramverket för planetens gränser.
Johan, hur allvarligt är läget?
Förra veckan publicerade vi i tidningen Nature
en tioårsuppdatering av risken att passera brytpunkter,
oåterkalleliga brytpunkter för vår planet.
Vi känner till 15 sådana brytpunkter,
till exempel istäckena på Grönland och västra Antarktis
och permafrosten på den sibiriska tundran,
och idag har vi observerbara bevis,
jag menar, empiriska bevis,
att nio av de femton sovande jättarna har vaknat.
Vi har inte passerat någon brytpunkt,
det finns ännu en chans,
men vi blir varnade att det är hög tid att agera,
för när vi når dem,
som till exempel i regnskogen i Amazonas,
riskerar vi att förlora slaget,
då tar planeten över med sin självförstärkande uppvärmning.
Det är därför detta initiativ är så otroligt viktigt.
Sätt igång!
Klokt sagt.
(Applåder)
Båda två är väldigt tydliga med att planen att minska utsläppen
är absolut nödvändig.
Hur har det gått?
Inte så bra, för trots att vi vet,
och trots allt forskarna sagt oss,
och trots allt vi gjort,
som att anta Parisavtalet,
har vi hela tiden ökat växthusgaserna
de senaste decennierna,
till dagens 55 gigaton koldioxidekvivalenter
som vi, mänskligheten, släpper ut varje år.
Och som vi har hört, har vi bara en väg,
en väg vi måste följa, och det är:
Börja minska utsläppen,
de ska inte öka, utan minska ...
bryt trenden, böj ner kurvan.
Minska utsläppen, börja 2020,
så att vi har halverat utsläppen år 2030,
och sedan fortsätta så att vi når netto noll utsläpp år 2050.
Det är den enda acceptabla vägen.
Hur kan man ens börja hantera en så övermäktig uppgift?
Tja, vi kan börja med att bryta upp
den enkla, men skrämmande utmaningen
i dess beståndsdelar,
fem huvudområden.
Alla dessa fem är faktiskt gigantiska
och om vi kan hitta övertygande lösningar till var och en,
ja då har vi en plan för helheten
som matchar problemets storlek.
Här kommer de fem.
Energin.
Hur snabbt kan vi ställa om till 100 procent ren energi?
Vår fysiska miljö.
Hur ska vi konstruera alla produkter vi har?
Transporterna.
Hur förändrar vi transportvägarna - för varor och människor?
Maten.
Hur genomför vi en förändring till mer hälsosam mat?
Och naturen, så klart.
Hur grön kan vi få vår planet?
Det är värt att notera att svaren på frågorna
och åtgärderna vi vill vidta
inte bara minskar utsläppen -
vilket de faktiskt gör, till noll -
utan de visar också vägen till en framtid
som är mycket bättre och genuint spännande.
Så, tänk på häftiga transportsätt,
ren luft, hälsosam mat, vackra skogar
och hav där livet frodas.
Så, tänk på att lösa klimatkrisen
handlar inte om att offra sig inför en trist framtid,
det är precis tvärtom.
Det handlar om att tillsammans skapa en bättre framtid för alla.
Hur ska vi angripa frågorna?
(Skratt)
Låt oss välja en fråga och fundera på den.
Hur grön kan vi få vår planet?
Det finns ju helt klart många svar på den frågan,
många förslag.
I grunden är frågan:
"Hur ökar vi antalet fotosynteser
på vår planet?"
Fotosyntesen binder kol.
Det finns förslag om jättestora kelpskogar eller sjögräs,
eller andra plantor med djupa rötter
som kan binda kol överallt på vår planet.
Anta att det lanserades ett förslag om återplantering av skog.
Ett gigantisk, global återplantering.
Då kan inte en organisation, oavsett storlek,
ta på sig den uppgiften.
Lösningen måste vara gemensamma tag,
mellan regeringar,
företag som kan investera,
investerare som har kapital,
miljögrupper och filantroper som stöder,
och ett stort engagemang från medborgare överallt,
som förändrar sina trädgårdar, sina städer, sina kvarter,
som reser tillsammans.
Det är då, plötsligt, som vi kan drömma stort.
Kan vi testa den teorin?
Idag har vi glädjen att kunna presentera
någon som vuxit upp i ett trädplanteringsprojekt,
förmodligen det mest välkända trädplanteringsprojektet.
Och hon är dotter till Nobelprisvinnaren
Wangari Maatha,
och hon basar idag över Wangari Maathai Foundation.
Kan vi kalla in vår kära vän Wanjira Mathai?
(Applåder)
Tack så mycket,
Christiana och Chris, för detta.
Träden har verkligen varit en del av mitt liv så länge jag minns,
men vi vet att i flera sekel,
har träden skyddat oss mot påverkan
från klimatförändringar
i väldigt många år.
Mamma har under mitt liv
genom Green Belt Movement, som du nämnde,
inspirerat till planteringen av 50 miljoner träd
genom Green Belt Movement. En organisation.
Men världen behöver att vi planterar
hundra gångar fler träd än vi gjorde då.
Och enda sättet att göra det är att vi arbetar tillsammans -
städer, invånare, regeringar, företag, miljöorganisationer -
och vi måste lita på
den kapacitet var och en oss har för att driva igenom en förändring.
Och tillsammans är vi starka.
Jag hoppas att ni alla vill vara med.
(Applåder)
Så, tillsammans är vi starka.
Jag tror att Wanjira slog huvudet på spiken,
för det handlar om samarbete
mellan ett stort spektrum av människor.
Lyckligtvis har vi representanter från alla grupper här idag.
Och vi bjuder in er att engagera er mera.
Men idag vill vi presentera några av dessa människor för er,
och låta dem tala från sitt perspektiv.
Vi vill börja med en politikers röst.
Vi är otroligt hedrade att idag presentera
Bhutans förre premiärminister,
och jag vill att ni känner till att Bhutan är det enda land
som faktiskt absorberar mer kol än det släpper ut.
Vår goda vän, Tshering Tobgay.
(Applåder)
Mitt land är typiskt för det södra halvklotet,
i det att vi har inte orsakat klimatkrisen.
Vi är lyckligt lottade
med gröna skogar och forsande floder
som gjort det möjligt för Bhutan att förbli koldioxidnegativt.
Men klimatförändringarna hotar ändå våra skogar.
Och kan förändra våra floder
till livsfaror för vår befolkning,
när Himalayas glaciärer smälter och kan orsaka översvämningar
och på lång sikt tömma våra naturliga vattenreservoarer.
Så jag är stolt att delta i
initiativet Countdown
och få arbeta med er alla, och med dig, och med dig
(Skratt)
på ett konstruktivt sätt för att finna verkningsfulla lösningar.
Tack.
(Applåder)
Tack.
(Applåder)
Ekonomi spelar förstås en viktig roll,
liksom de som styr över världens investeringskapital.
Jag hade nyligen glädjen att träffa
investeringschefen
över Japans statliga pensionsfond på 1,6 biljoner dollar.
Det är faktiskt världens största pensionsfond.
Han är intresserad av att följa med på vår resa
och att ta med andra.
Så, här någonstans, är Hiro.
Hiro Mizuno.
Du är i sändning. Välkommen Hiro.
(Video) Bra.
Tack Chris och Christiana, och personalen på TED
som arrangerat detta.
För mig som är ansvarig för världens största pensionsfond
och för att säkerställa pensionerna för flera generationer
är det oerhört viktigt att vi hanterar klimatriskerna.
Vi analyserade nyligen hur vår globala portfölj
lever upp till Parisavtalet.
Det visade sig
att vi följer vägen mot tre graders uppvärmning.
Långt över målen i Parisavtalet.
Vår portfölj är inte bara stor
den är också bland de mest diversifierade.
Det betyder alltså att hela världen följer den vägen.
Jag har tröttnat på den kommentar jag ständigt hör
från företagen i vår portfölj, från investeringsproffs:
"Vi är realistiska."
Ursäkta mig, men "realistisk" är inte längre en möjlighet.
Vi är medvetna om vårt ansvar som den största kapitalförvaltaren
att inspirera till förändringar på kapitalmarknaden.
Vi ska aktivt samarbeta med alla aktörer på kapitalmarknaden
för att åstadkomma något.
Jag ser fram emot att delta i denna viktiga diskussion med er.
Tack.
(Applåder)
Jag är säker på att ni vet att de senaste 12 till 18 månaderna
har präglats av något nytt, kraftfullt och spännande.
Slående röster från så många unga människor,
miljoner unga människor som går ut på våra gator,
i ilska, raseri och förtvivlan,
och med frågan till oss att göra vad som krävs.
De har inspirerats av Greta Thunberg
men också av så många andra fantastiska unga människor
i nästan varje land i världen.
Vi är glada att ha fyra unga aktivister
med oss idag.
(Applåder)
(Jubel)
(Applåder)
Alexandria Villaseñor: Idag, fredag,
har jag klimatstrejkat i 52 veckor.
Det är ett helt år.
Under den tiden
har jag märkt att många inte vet så mycket om klimatkrisen
och hur allvarlig klimatkrisen är.
Så jag skapade Earth Uprising International
för att utbilda ungdomar om klimatförändringarna,
för när de känner till vetenskapen och påverkan
vill de agera.
Att vara en aktivist är att få saker att hända.
Jamie Margolin: Jag blev klimataktivist
eftersom hela mitt liv hänger på detta.
Just nu söker jag till universitetet
i ett försök att planera min framtid.
Det finns inget att se fram emot
om vi inte agerar nu och stoppar klimatkrisen.
2017 startade jag en rörelse för klimaträttvisa: Zero Hour,
för vi har "noll timmar" på oss att börja agera mot klimatkrisen.
Tiden har runnit ut.
Det stod klart för mig
att de styrande inte skulle vidta riktiga åtgärder
om inte folket stod upp och krävde det,
så det var det vi gjorde.
Natalie Sweet: Jag blev klimaträttviseaktivist
för att om inte jag slåss för folks rättigheter idag
och för folk i framtiden,
vem ska då göra det?
Xiye Bastida: Jag blev klimaträttviseaktivist
när jag förstod att klimatkrisen mest hotar utsatta samhällen
såsom min stad i Mexiko.
Jag strejkar med Fridays For Future
varje fredag,
för vår rörelse handlar inte om hålla farten
utan om att starta en kulturell förändring.
Men det faktum att tusentals studenter klimatstrejkar
betyder att vi redan inför klimaträttvisa
i våra liv,
vilket redan strukturerar om vår värld.
Under vår livstid
har vi sett hur läget för vår planet snabbt försämras
och hur grupper av människor skräms på flykt
undan ett ökande antal naturkatastrofer.
År 2030 fyller jag 28 år.
Jag fyller 24 år.
Jag blir 27 år.
Jag fyller 26 år.
Vi vill lämna över planeten till våra barn
och till våra barnbarn
precis som många av er kunnat göra.
Så, om inte alla -
regeringar, företag, skolor, forskare och medborgare -
kommer överens om att ställa tillrätta den skada vi orsakat,
då är det för sent.
Vi ber er inte bara att ta hand om vår framtid,
utan också att ta hand om vårt förflutna.
Ursprungsbefolkningarna har tagit hand om planeten i tusentals år,
vilket får oss att förstå varför deras filosofi är viktig
när vi ska agera för klimatet.
Klimatkrisen kan kännas som en omöjlig uppgift att hantera.
Det är det inte.
Det kan det inte vara,
för ett misslyckande får inte ske.
Att misslyckas är att förlora allt vi älskar
och allt som betyder något.
Många av oss arbetar redan för att rädda världens framtid
men det kan inte vara något för nästa generation att fixa.
Detta är en för stor börda att lägga på våra axlar.
Det är dags att alla rycker in
och gör allt man kan för att rädda allt innan det är för sent.
Är ni med?
Publiken: Ja.
(Applåder och jubel)
(Applåder)
Tack. Tack så mycket.
Och sedan, så klart,
har världens historieberättare en viktig roll att fylla,
liksom de med inflytande på sociala media.
Följande personer har uttryckt sin förväntan
över att ta del i projektet.
De ger oss sina namn och sitt stöd.
Vi har några av dem här idag.
Jag vill tacka er för att ni är här.
Låt oss lyssna på en av dem.
Hej, jag heter Jimmy Kimmel,
och jag ska förklara varför jag är engagerad i klimatkrisen.
Anledningen att jag är engagerad i klimatkrisen
är samma som drunknandes engagemang i livräddare.
Jag bryr mig om vår planet, för jag bor här.
Jag vill inte flytta till Mars.
Mars verkar hemskt.
Mina barn och deras barn ska kunna leva på jorden,
med luft att andas och vatten att dricka.
Det är därför jag engagerar mig i klimatförändringarna.
Och så är jag lite kär i Leonardo DiCaprio.
(Applåder)
Nu när alla dessa människor möts
får vi tillfälle att utforska nya möjligheter
till lösningar som bygger på att vi samarbetar,
utmanar varandra
och inspirerar varandra.
Så i oktober nästa år
bjuder vi in ungefär 1000 personer
från olika aktörer till möte i Bergen, Norge
för att koordinera svar på våra fem stora frågor.
Det blir helt säkert ett storslaget möte.
Men ännu viktigare än vad som händer i Norge
är vad som händer runt om i världen.
För på konferensens sista dag
planerar vi en större aktivitet på vår globala TEDx gemenskap.
TEDx möjliggör initiativ att ordna lokala event
och nu finns det 4000 sådana årliga event.
Så här ser det ut.
De äger rum i mer än 200 länder
och ses av en miljard tittare årligen på YouTube.
Vi förväntar oss att se event i hundratals städer.
Vi ska skapa kontakt mellan TEDx organisatörer
och lokala styren som vill ha en ren framtid i sin stad.
Detta är nyckeln.
Bandet mellan de mäktiga,
som vanligen styr samtalet,
och miljoner människor runt om i världen.
Tack vare de senaste årens förändring av tidsandan
kan gnistan plötsligt tändas,
för det finns tillräckligt stark folkvilja.
Vi kan ge människor möjlighet att se varandra,
få kontakt med varandra.
Låt oss få drömma lite,
ge varandra tillåtelse att drömma.
Så vårt mål är att skapa kontakter
med och inom alla andra grupper som jobbar för klimatet.
Till exempel,
Solutions Project, ett fantastiskt initiativ,
skapat av Mark Ruffalo och Don Cheadle.
Vi lyssnar på några av de ledare som de hjälpt.
Välkommen, det är direktsändning.
(Skratt)
Hej, jag heter Wahleah Johns,
Jag är med i Native Renewables,
och vi jobbar med solenergi åt folkgrupper
i hela världen.
Vi har 15000 familjer i USAs ursprungsbefolkning
som inte har el,
och vi jobbar för att ge dem solceller och batterier
i ett USA
som inte ger dem elektricitet.
De bor i mitt reservat,
Navajo Nation.
Hej alla,
jag heter Anna Lappé och jobbar i Real Food Media.
Vi jobbar med att sprida fakta om bönder
som en viktig lösning på klimatkrisen.
Det globala livsmedelssystemet bidrar mycket till krisen,
men så måste det inte vara.
Vi ser att bönderna
står i spetsen för att lösa krisen.
Så vi försöker berätta om de miljontals bönder
från Andhra Pradesh i Indien till höglandet i Oaxaca
med regenerativt jordbruk som ger frisk jord med bundet kol,
ger bra mat
och motståndskraftiga samhällen.
Hej från PUSH Buffalo. Jag heter Rahwa.
Här planerar och drömmer invånarna om
ett rättvist och enhetligt samhälle.
Jag ringer från School 77,
en renoverad skolbyggnad
som är den första gemensamt ägda solcellsanläggningen
i staten New York
som installerats av invånarna.
Det försörjer också 30 pensionärslägenheter
och en del gemensamma lokaler
som är vårt centrum
där vi utövar nya ekonomiska strategier
på vägen mot en beboelig planet.
Tack.
Bravo.
(Applåder)
Det är så bra.
(Applåder)
Som ni ser är detta för alla.
Det handlar om städer,
om gräsrotsorganisationer,
men också, så klart, om ekonomi.
Så vi bjuder in alla företag,
jag stryker under "alla",
att vara med i projektet,
att engagera era anställda för att bäst skydda vår planet
och samtidigt er framtid.
I början av nästa år kommer vi att presentera verktyg
som kan hjälpa företag
att röra sig snabbare mot vetenskapligt baserade mål
och närmare ett netto nollutsläpp
senast till år 2050.
Så tänk på detta,
för som människa,
ja, många människor känner sig maktlösa i frågan.
Men om du slog dig samman med dina kollegor
skulle du kanske bli förvånad över hur mycket makt du har.
Nästan alla utsläpp kommer från ett företag någonstans på jorden.
Idag är många företagsledare
angelägna om att lösa problemet.
Idag har vi fått höra från Anand Mahindra,
chefen över Indiens största företagsgrupp,
att han är personligen engagerad i frågan
och vill vara med på resan med oss.
Han stödjer Countdown.
VDar kommer att arbeta fortare
i samarbete och med stöd från de anställda
för att upprätthålla insikten om allvaret i frågan.
Vår sajt hjälper dig att knyta kontakt med andra på ditt företag
och guidar dig med smarta frågor
och med förslag på åtgärder,
för om företag kan övertygas om att göra rätt
verkar problemet bli möjligt att lösa.
Alla dessa ansträngningar siktar mot en dag:
lördagen 10 oktober 2020 -
dvs. 20201010 - lätt att komma ihåg -
när fantastiska möten ska hållas världen runt.
Vi hoppas att vi då har
spännande rapporter om de lösningar
som länder, städer, företag och invånare
faktiskt samarbetar om då.
Denna dag är alla människor på vår planet
inbjudna att delta.
Alla invånare på planeten har en inträdesbiljett.
Nyckeln till succé då är det är ett stort event.
Vi vill göra det lätt för alla och envar
att hitta projektet och att delta i det.
Men hur gör man det?
Du vet, informationsbruset.
TED plattformen kan kanske vara en hjälp
men det finns en större plattform.
Det är YouTube.
Vi är glada för samarbetet med dem i detta hårda arbete.
Vi ska bjuda in många av upphovsmännen
att delta i Countdown.
Tillsammans kan de nå en publik på flera miljoner.
Låt oss prata med en av dem,
doktor Joe Hanson från "Hot Mess",
en serie på webb-TV om hur klimatkrisen påverkar oss.
Jag heter Joe Hanson,
jag är utbildare på YouTube.
Ni kan räkna med mig.
Jag arbetar med morgondagens forskare och ledare,
och de förtjänar att få reda på vad vetenskapen säger
så att de kan hjälpa till att forma en framtid för alla.
Tänk är detta, och så många gånger om -
- det är riktigt spännande.
Och när det handlar om att sprida budskapet
kan alla ni som är här hjälpa till.
Så om ni på något sätt kan nå någon annan
som är mån om att bygga en bättre framtid -
och jag pratar om var och en av oss -
bjud in dem att delta i Countdown.
Vi har ett ess till i rockärmen.
Vi är glada att kunna presentera en global mediakampanj.
Detta är en kampanj som gör skillnad.
Precis som när TEDx slog igenom
för att vi fick chansen att växa som ett gräsrotsfenomen,
är denna kampanj skapad för att användas överallt.
Så om du råkar äga en reklambyrå,
eller en TV-station, eller en radiostation,
eller en sajt,
eller ett konto på social media,
ber vi dig att ta bilderna ni snart ska få se
och sprid dem överallt.
Vår sajt gör det lätt.
Vi planerar att översätta dem till många språk,
tack vare våra 20 000 volontäröversättare.
Några av dem är här idag.
Om du är en TED översättare, kan du vinka?
Där är ni.
(Applåder)
Ert arbete sprider viktiga tankar till alla delar av planeten.
Vi är så stolta över er, så tacksamma.
Så denna kampanj syftar till att sätta fokus på
och att föra ut det akuta läget
men också att ge lite hopp.
Vi tror att det är den kombinationen man behöver för att agera.
Vi vill gärna veta vad ni tänker om dem.
Nu.
[Välj din framtid]
(Applåder)
[Från rädsla till handling. Gå med i Countdown.]
(Applåder)
[Inspirera till handling.
Gå med i Countdown. Jorden kommer att tacka dig.]
(Applåder)
[2020-10-10. Klimatets ödesdag. Du är inbjuden.]
Kom ihåg datumet.
[Massförstörelse. Ingen stor grej. (Om vi hindrar den.)]
(Applåder)
[Asteroid på väg mot oss. En gemensam fiende som enar.]
(Applåder)
[Vi älskar naturkatastrofer - har ingen nånsin sagt.
Så varför skapa dem?]
(Applåder)
[Ta det lugnt, det finns inget att göra åt klimatet -
om du inte arbetar på ett företag. Eller bor i en stad.
Eller har en telefon. Eller en hjärna.]
[Dödsorsak: Apati. Men det finns ett motgift.]
(Applåder)
[Sluta förstöra allt.
Att inte agera är obscent. Vi kan fixa det här.]
För mycket?
Nej, det är inte för mycket. Fortsätt.
(Applåder)
[Sugen på nåt upphetsande?
Här är din chans. Hjälp oss hejda klimatkrisen]
(Skratt)
Jag gillar inte just den, men du vet, mina kollegor...
Många gillar den tydligen.
(Skratt)
[Vi ger upp. Hälsningar TED.
Att sprida tankar räcker inte. Dags att agera. Häng med!]
Detta är mer sant än du kan ana.
[Några saker är viktigare än partipolitik.
Låt oss bekämpa den fiende som enar oss.]
(Applåder)
Bränn inte ut dig.
Ditt jobb kan hjälpa till att rädda världen.]
[Ge mer till vår planet än vad du tar.
Gå med i Countdown.]
Misströsta inte, det finns hopp.
Vi kan undvika klimatkris om vi agerar nu.]
Det var det.
(Applåder och jubel)
Vi vill sluta cirkeln
genom att välkomna en väldigt viktig person.
Hej, jag heter Claire O'Neill.
Jag är ordförande för nästa års partskonferens,
den årliga klimatkonferensen som hålls av FN i Storbritannien,
och vi ser fram emot att träffa er där.
Men just nu är jag i Madrid i Spanien
på COP25, det årliga mötet
med förhandlare och aktivister från hela världen
för att se hur vi ska få ner koldioxidutsläppen.
Problemet är att utsläppen stiger, de minskar inte.
Jag känner att 2020 är handlingens år,
året när vi måste sluta prata
och börja agera.
Och inte bara vi här på konferenserna,
utan alla.
Så värdet av TED projektet,
värdet av vad vi gör tillsammans
är att vi sprider diskussionerna
och lösningarna från vår plats
och ut till alla.
Jag är taggad att börja arbeta med TED gruppen
under nästa år.
2020 är för mig det viktigaste året för klimatarbetet
och vi ska leverera tillsammans.
(Applåder)
OK, mina vänner, vi är nästan klara
bara några små notiser.
Först några ord från en av alla skarpa hjärnor
som är med oss på denna resa.
Ett budskap från författaren, historikern och framtidsforskaren,
Yuval Harari.
Yuval Harari: Klimatförändringarna handlar om orättvisa.
Orättvisa mellan de rika som framförallt är ansvariga
och de fattiga som drabbas värst.
Orättvisa mellan oss, Homo Sapiens,
som styr världen,
och de andra djuren som är offer.
Orättvisa mellan forskarna,
som plikttroget söker sanningen,
och de som vilseleder oss
och sprider lögner med ett knapptryck.
Klimatförändringarna handlar om ett val.
Vilken sorts planet vill vi bo på
och vilken sorts människor vill vi vara?
Ett val mellan girighet och medkänsla,
mellan nonchalans och ansvar,
mellan att blunda inför sanningen
och att öppna hjärtat mot världen.
Klimatförändringarna är en kris,
men för oss människor är en kris också en möjlighet.
Om vi väljer rätt de kommande åren
räddar vi inte bara ekosystemen,
vi skapar också en rättvisare värld
och blir bättre människor.
(Applåder)
Det var en värdig inramning av det vi har framför oss.
Ärligt talat är det sorgligt
att kraften till förändring som väntar
är allvarligt skadad av dem som vill politisera frågan
och göra partipolitik av den.
Det är inte partipolitik,
det är inte en politisk fråga.
Det finns tack och lov de som jobbar för att förändra det.
Idag har vi en av dessa människor här,
en fantastiskt modig klimatforskare,
som också är troende kristen
och som har arbetat med problemet
med konservativa och religiösa samfund i åratal
med ett otroligt mod.
Katharine Hayhoe.
(Applåder)
När någon säger klimatförändring tänker man ofta
"Tja, det är någon miljögrej.
Något för trädkramare och forskare att fundera på,
och kanske de personer som röstar på vänstern."
Sanningen är att oavsett vi vet det eller ej,
tänker vi redan på klimatförändringarna.
Varför?
För att klimatförändringarna påverkar allt vi bryr oss om.
De påverkar vår hälsa,
maten vi äter,
vattnet vi dricker och luften vi andas.
Klimatförändringarna påverkar ekonomin och landets säkerhet.
Jag bryr mig eftersom de, som militären säger,
mångdubblar hoten.
De tar problem som fattigdom och hunger,
sjukdomar, brist på rent vatten,
till och med politisk oro,
och förvärrar eller förstorar dem.
För att bry sig om klimatförändringarna
behöver man inte vara av en speciell sort.
En termometer är inte blå eller röd,
liberal eller konservativ -
den visar samma oavsett hur man röstade.
Vi är alla påverkade av klimatförändringarna.
För att bry sig om klimatförändringarna
behöver man bara vara:
en människa på planeten jorden.
Och det är vi.
(Applåder)
Och till slut,
mannen som gjorde oss alla medvetna om problemet
för flera år sedan
och som har oförtröttligt fortsatt att arbeta på problemet.
Ingen mindre än: Al Gore.
(Applåder)
Tack.
(Applåder)
Tack så mycket, Christiana,
och tack för ditt utmärkta ledarskap,
och tack Chris Anderson och hela TED gruppen,
YouTube och alla andra som är med
i detta fantastiska initiativ.
Jag har bara tre meddelanden.
Nummer ett. Krisen är otroligt akut.
Igår rapporterade forskarna
att utsläppen fortfarande stiger.
Varje dag
släpper vi 150 miljoner ton värmande koldioxid
in i det tunna lagret av atmosfär runt vår planet.
Den ackumulerade mängden binder lika mycket energi varje dag
som 500 000 tidiga atombomber kunde frigöra.
Om de exploderade varje dag.
Konsekvenserna är allt tydligare -
allt som moder natur säger till oss -
bränderna, havsnivåhöjningarna,
översvämningarna och jordskreden,
förlust av artrikedom.
Mitt andra budskap är att det finns verkligt hopp.
Vi har faktiskt tillgängliga lösningar.
Det är tyvärr sant att just nu
växer krisen snabbare än vad vi inför lösningarna.
Men förnybar energi och elfordon
och batterier och regenerativt jordbruk,
cirkulär produktion,
och alla andra lösningar vinner mark.
Ekonomen Rudi Dornbusch
uttryckte i det som kallas Dornbuschs lag:
"Saker tar längre tid än du tror.
Men när det väl händer, går det fortare än du kunde tro."
Vi kan öka farten.
Vi vinner mark
och snart kommer vi att övervinna krisen.
Det viktiga är att alla är med,
oavsett politisk övertygelse,
oavsett ideologisk övertygelse,
oavsett nationalitet.
Skillnaderna måste förbises, så att vi, mänskligheten,
kan jobba tillsammans.
Innan jag slutar vill jag bara säga till dem som tvekar
om vi människor
klarar av denna utmaning
när allt står på spel,
men kom ihåg att politisk vilja är också en förnybar resurs.
(Skratt)
(Applåder)
Tack så mycket.
Tack så mycket, Al, för ditt ledarskap i frågan
under så många år.
Inget av detta vore möjligt
utan denna fantastiska och växande skaran partners.
Jag vill tacka dem.
(Applåder)
Om du som tittar på detta
tror att din organisation borde vara en del av detta,
att ni kan bidra på något sätt,
engagera er, maila mig, chris@ted.com.
Detta kommer att beröra alla.
OK. Innan frågestunden,
vill jag bara fråga dig, Christiana.
Typ, vad tror du egentligen?
(Skratt)
Jo, men du har varit med på så mycket liknande.
Har detta initiativ någon chans?
Ja, först och främst,
har vi nått ett läge där allt spelar roll.
Allt spelar roll.
Och jag är riktigt ivrig,
för det har varit smärtsamt att se hur det senaste dryga året
på grund av de tragiskt otillräckliga effekter
vi haft på klimatförändringarna,
hur tidsandan har förändrats sedan vi var i Paris.
Då var det positivt och optimistiskt,
och nu, förtvivlan, hopplöshet, ilska.
Det är vad vi hör nu, protestrop på gatorna.
Jag anklagar ingen. Jag känner likadant.
Men det viktiga är
att använda kraften till att göra skillnad.
Jag tror att det här projektet har möjlighet att göra det
och ge varje enskild människa som känner sig hjälplös
ett verktyg för att uträtta något.
Några bidrar lite,
andra bidrar mycket -
det beror på deras möjligheter.
Till dem som känner sig arga och förtvivlade
ger vi en möjlighet att kanalisera den energin,
för det är mycket energi,
till lösningar.
Slutligen; något som är viktigt för mig
är omfattningen, eller hur Chris?
Titta bara på vilka partners som kommer att delta.
Vi har försökt starta andra projekt i stor omfattning.
Men detta tror jag är det mest lovande projekt jag sett,
som har möjlighet att engagera många,
att bidra med omfattande arbete och lösningar.
Snabbt.
Om det finns en sak som vi inte får misslyckas med
så är det klimatförändringarna,
men inte bara det,
men att göra det snabbt.
Tack. Det är lysande.
Och tack.
Det var allt.
(Applåder)
Vi har många representanter från ledande media här idag.
Vi tar emot frågor och svar,
framförallt frågor.
Om det blir alldeles tyst, får någon annan ställa en fråga.
Ni som representerar media,
räck upp en hand, så får du en mikrofon.
Vi ska göra vårt bästa.
Hej, jag är Rachel Crane från CNN.
Min fråga till er handlar om vilka specifika åtgärder
Countdown resulterar i.
Vi har hört mycket idag
om hur det mobiliserar världen i frågan,
lockar människor och företag ut ur sina silos.
Jag undrar, kan ni ge en bild
på hur de åtgärder som blir resultatet av projektet
kan komma att se ut.
Jag vet att ni är i ett första stadium,
vi ska inte hålla er ansvariga för svaret.
Det pågår intensivt arbete från nu och till oktober,
där vi försöker engagera
all världens kunskap om klimatet
inom de fem områdena.
Vi hoppas på massor av förslag inom projektet
som tillsammans hanterar en rejäl bit av problemen.
För några blir det kanske en som dominerar.
För transporter till exempel.
Kan vi påskynda slutet
för förbränningsmotorn på något sätt?
Vad krävs för det?
Det är ett klassiskt problem för en sådan här approach,
för det regeringar bestämmer nu
beror på vad de ser runtomkring.
Skulle besluten hos biltillverkarna ändras
om de såg miljontals människor som på sociala media sa:
"Jag köper aldrig en förbränningsmotor"?
Eller skulle de påverkas av att några hundra kommuner sa:
"Vi skapar en koldioxidfri zon i vår stad,
och zonen ska växa,
och det snart"?
Skulle de påverkas av en visionär VD i bilbranschen som tog risken
och kom och sa
"Minns ni när vi sa att vi skulle fortsätta så här till 2050?
Nej. Vi kan se skriften på väggen.
Vi vill hamna på rätt sida i historien,
vi gör det år 2030."
Vi tror att det finns en möjlighet till det.
Så på några av frågorna
kommer det att bero på en massa diskussioner och möten,
som kommer att visa
att andra inte har den attityd
som du trodde.
De ändrar sig, du måste ändra dig.
Och så höjer vi varandras ambitionsnivå.
Det är så det blir,
och vi har redan sett det hända.
Så för varje område är det detta vi hoppas på.
Stora modiga ting.
Dröm större än vanligt,
för vi är många som drömmer,
vi är miljontals medborgare.
Det är tankegången, och medan den pågår,
kommer massor av engagemang att pågå världen över.
Vi hoppas att allt samlas på ett spännande sätt i oktober
och att vi får något att fira.
Jag heter Dominique Drakeford
från MelaninASS, social media som nyhetsmedia.
Vi förstår det inneboende sambandet
mellan kol i atmosfären
och den pågående exploateringen
inom den linjära ekonomin
som skapar offerzoner för svarta och för ursprungsbefolkningar.
Hur ska vi nu planera,
eller hur planerar ni att få bort dessa förtryckarsystem
som del i era strategier inom de fem områdena
så vi verkligen kan minska utsläppen?
Om omvandlingen av ekonomin och samhället
inte omfattar ojämlikhet och sociala orättvisor,
då gör vi inget av betydelse.
För allt detta kommer att slå tillbaka.
Vi måste greppa hela problemet.
Det är inte lätt, men det är möjligt.
Arbetet mot klimatkrisen kommer också att leda till detta.
Att bekämpa klimatkrisen är det viktigaste,
men det kommer att föra med sig annat
som har förbigåtts med tystnad.
Arbetet kommer att belysa även dessa frågor.
Så omvandlingen måste vara en total omvandling.
Hej Chris, hej Christiana.
Jag undrar om enskilda personers ansträngningar,
som att sluta med sugrör eller bli vegan,
gör någon skillnad
eller är de bara symbolhandlingar?
Bra fråga.
Det är en bra fråga.
De betyder mycket.
Väldigt mycket.
För det handlar inte om ett enskilt sugrör.
Det handlar om att jag inte använder sugröret.
Jag är på restaurang och säger till servitrisen
"Ursäkta, jag vill inte ha plastsugrör eftersom..."
och förklarar,
och så går hon till sin chef som kommer till bordet och säger,
"Ursäkta, kan ni förklara?"
Och du förklarar.
Och snabbare än du kan tro,
har restaurangen ändrat och andra restauranger.
Information är faktiskt smittsam.
Viljan att göra rätt är också smittsam.
Se inte på det som bara "Vad är ett sugrör?
använder jag sugröret, använder jag inte plastpåsar,
har jag växtbaserade påsar när jag handlar".
Allt räknas.
För dig först och främst,
för det påminner dig om vem du är och vad du står för,
men det är också ett viktigt verktyg
att utbilda alla omkring dig.
Det är rätt och jag tror att kärnan i vårt projekt är
att allt räknas - vad du äter,
hur du transporterar dig, det betyder mycket.
Individer har också möjlighet att påverka
något som de kanske inte tänker på,
men som vi uppmanar dem att tänka på,
och det är att påverka som anställd
och som medborgare i ett samhälle.
Här smälter det samman,
för om vi organiserar oss, tar kontakt med andra,
tror vi att vägen till besluten blir kortare
och att vi får större inflytande på problemen.
Så, ja, allt detta och mer därtill.
(Skratt)
Vi har en fråga från ett klassrum med barn.
Från ett klassrum med barn?
"Vad kan elever göra?"
Ja, jag älskar den här frågan. Jag fullkomligt älskar den.
Så först och främst,
på fredagar klockan elva, strejka.
Jag menar det, helt ärligt.
(Applåder)
Nu kör vi, nu kör vi.
Vi måste hålla trycket uppe.
Jag är så glad att vi har några här
som har strejkat i 52 veckor.
Problemet med detta är, mina vänner,
att det är inget sprintlopp, det är ett maratonlopp.
Ni måste vara beredda på många gånger 52 veckor.
och få med er fler,
för detta är inte lätt.
Om det var lätt, hade vi redan gjort det.
Detta kommer att bli en ansträngning över tid.
Men det är fantastiskt ute på våra gator,
ni får så mycket uppmärksamhet från media,
från oss dumma vuxna som inte skött vårt jobb.
Det är fantastiskt.
Så, gör era röster hörda.
I skolan också
kan ni helt klart förbättra.
Frågan ni nyss ställde till TED,
är frågan som alla elever borde ställa på sin skola.
"Var kommer energin ifrån?"
Nu sätter vi igång!
Ni elever på högskolorna -
hur är det möjligt att det finns universitet och högskolor
som inte har 100 procent ren energi
och som inte har flyttat sitt kapital
till det koldioxidneutrala?
Jag tycker att det är otroligt.
(Applåder)
Slutligen: det viktigaste ni unga kan göra
är att fråga era föräldrar,
"Vad i helvete gör ni åt min framtid?"
Här kommer något spännande.
Jag har pratat med - jag funderar på antalet -
jag har pratat med tre eller fyra VDar från olje-och gasindustrin.
Jag har pratat med tre eller fyra stora investerare,
chefer på sina investeringsbolag,
som kommit till mig, oftast privat,
och sagt, "Christiana, anledningen att jag ändrar kursen i bolaget
är att min dotter, eller min son,
frågar mig, "Vad i helvete gör du åt min framtid?"
Det är en kraftfull fråga,
som bara unga människor kan ställa.
Använd det verktyget,
fråga era föräldrar vad de gör åt er framtid.
Förlåt att jag svor.
(Applåder)
Hej, jag är Jo Confino från HuffPost.
Christiana, en fråga till dig.
Det handlar om något som vi inte tagit upp här,
och det är spirituella traditioner
och deras roll
för vi ser att
gammal visdom återuppväcks
och visar ömsesidiga beroenden
och att inget är skilt från något annat.
Vilken spirituell tradition kan vi ta med från detta
och låta göra skillnad?
Jag tror det är väldigt viktigt att man förstår
oavsett om man är spirituell eller inte
som utövar meditation och mindfulness
och oavsett om du är religiös,
att det ligger mycket kraft
i den spirituella insikten om den mänskliga närvaron på jorden -
att vi är inte separata.
Det är inte: "Här är planeten jorden,
och här är människan."
Vi är sammanlänkade med alla andra arter
och med alla levande varelser.
Genom att vara ansvarsfulla mot dem,
är vi ansvarsfulla mot oss själva.
Och vice versa.
Så sammanlänkningen mellan oss
kommer från spirituella traditioner
men det måste du inte vara spirituell eller religiös för att förstå.
Sanningen är ju
att varje vattendroppe vi dricker kommer från naturen.
Och varje munsbit vi äter
kommer från naturen.
Vi måste återställa det sambandet.
Vi välkomnar ert engagemang.
(Applåder)
Hej. Jag är Kaley Roshitsh från Women's Wear Daily.
Modeindustrin är såklart ansvarig
för mycket koldioxidutsläpp
och jag undrar över ert perspektiv på en medveten konsumtion.
Målet är att anpassa, samtidigt,
att ändra inställningen till vad företagen gör,
vad anställda gör, vad konsumenter gör.
När alla förändringar sker samtidigt gör det skillnad.
Nu är det alltid någon annan som är problemet.
"Våra investerare skulle inte tillåta det."
"Det finns ingen marknad för de hållbara produkterna."
Alla bitar måste falla på plats samtidigt.
Vårt hopp står till det.
I spetsen för detta står inte vi,
utan anställda och VDar och ledningsgrupper
i modeindustrin.
Slå er samman. Gör något.
Rid på den förändringsvåg vi ser just nu -
det kommer att fungera ur affärssynpunkt också.
Får jag inflika?
I åratal, ja i sekler,
har vi mentaliteten varit utvinn-och-konsumera.
På det sättet lever vi våra liv
och på det sättet gör vi affärer.
Utvinn, använd, kasta. Utvinn, använd, kasta.
Det är en förenkling, men visst är det nästan så enkelt.
Vi måste förstå att den raka vägen till att kasta
inte fungerar längre, att det måste vara cirkulärt.
Vi måste gå in i en cirkulär ekonomi
som använder varje resurs vi utvinner,
för vi kommer att fortsätta utvinna,
inte en gång, utan två, tre, fyra, fem, tio gånger,
om och om igen i cirklar.
Det är cirkulär ekonomi.
Vi måste nå dit
för ärligt talat börjar resurserna ta slut.
Hej. Jag heter Jodi Xu Klein.
Jag är på South China Morning Post, en Hong Kong tidning i USA.
Vi har rapporterat om handelskrig i mer än ett år.
Vi lever i en värld där länder
tar avstånd från varann.
Hur ska vi bryta trenden och föra människor samman?
Vi vet inte.
Det är utmanande problem.
Vi vet att vi måste få med alla
i diskussionen.
Det finns många modiga personer i Kina,
däribland ofta
den kinesiska regeringen som tar modiga steg
för att tackla problemet.
Västvärlden kan lära mycket från vad som händer i Kina.
Jag skulle vilja säga
att i en värld där vi ser en våg av nationalism och populism
måste vi utvidga
bredden i engagemanget
och inte låta ansvaret för klimatengagemanget
bara ligga i regeringens händer.
Ja, de spelar en viktig roll,
men vi kan få ner det
på en annan nivå, hos varje enskild människa.
Så fort vi förstår att vi är alla människor
och att vår framtid är gemensam
kan vi inte tro att vi sitter i samma båt,
men bara de närmast hålet kommer att sjunka.
Nej.
Antingen sjunker alla eller också flyter vi.
Jag heter Justine Calma. Jag representerar The Verge.
Tack så mycket för detta.
Min fråga är om TED och YouTubes koldioxidutsläpp.
Att strömma film förbrukar stora mängder energi
och jag är nyfiken på vad TED och YouTube
kan göra för att minska sina egna utsläpp av växthusgaser
från detta.
Jag kan inte svara för YouTube, så klart.
Jag säger, och citerar George Monbiot,
att vi är alla hycklare.
Om du någonsin köpt något
eller om du har kläder på dig, eller äter mat,
är du en hycklare, du skapar utsläpp.
Det är en del av livet.
Jag tror att fulländning är...
Det finns en risk att fulländning,
strävan efter och fokus på den
och fördömandet som följer på det kan bromsa upp människor.
Vi vill att det ska vara en allians bland dem som accepterar
att de inte är perfekta men är redo att agera.
Hela denna processen har startat en stor diskussion inom TED
om hur vi agerar mer ansvarsfullt
och den fortsätter.
Vi kommer inte att sluta att strömma film.
Man måste räkna.
Så här är det - ge mer till planeten än vad du plockar ut.
Det är den gyllene regeln som jag personligen tror på.
Så om en tanke som bärs ut av lite elektricitet
kan tända till i någons hjärna
slår jag vad om att tanken vinner över elektriciteten.
Det finns ingen perfektion här.
Och vi har helt klart mycket att bli bättre på.
Vi tar nästa fråga.
Hej. Jag är Lane Florsheim från Wall Street Journal Magazine.
Chris, jag gillade verkligen det du sade
om modeindustrin och vad de kan göra för att ändra
och hur det kräver att anställda och VDar möts.
För vem förstår industrin bättre än de som jobbar i den
och dess processer och infrastruktur.
Men jag undrar om företag med stor miljöpåverkan,
de första jag tänker på är Amazon och Zara,
där, av allt att döma,
de anställda inte har mycket makt
och där VDarna inte har incitament att ändra sig.
Vad säger du om den typen av företag?
Detta kommer att bli en väldigt intressant konversation framöver,
för vi är i det ironiska läget
där de som kan göra mest för att lösa problemen
är samma människor som är de största motståndarna.
Så vad gör vi?
Tar vi med dem i diskussionen eller inte?
Jag menar att vi ger dem plats i samtalet
så länge vi kan se ett seriöst engagemang.
Ta Amazon.
Jeff Bezos har faktiskt lyssnat på vad de anställda har sagt,
och de anställda har varit väldigt tydliga,
om koldioxidutsläpp.
Han har lyssnat och involverat er och andra.
Och de har tillkännagett, jag tror det är rätt ord.
Ja, det har de.
En snabbare takt i sitt löfte
att nå netto nollutsläpp år 2040, om jag förstått det rätt.
Det är företagen med tusentals, tiotusentals lastbilar
och packande och allt det där.
Det är så problemet ska lösas.
Jag menar att vi bjuder in dessa VDar att delta
för att få dem att ta det på allvar
och jobba snabbt, snabbare än vad som känns lätt.
Det är, tror jag, vad vi måste göra.
Inte förtala, fördöma,
innan vi åtminstone haft en seriös diskussion om
"Det är dags,
era anställda vill detta,
era kunder vill detta,
era investerare vill detta mer och mer. Nu gör vi det."
Det hoppas vi.
Det underbara med företag i Amazons storlek,
eller Walmart när de gjorde det,
är att de har så stor spridningseffekt.
För när Jeff Bezos sade:
"Jag ska göra Amazon klimatneutralt till 2040",
Parisavtalet sade 2050,
så vill han förstås göra allt bättre än det,
så 2040 gäller för Amazon.
Det är bra, vi ska ha koll på honom.
Det häftiga med detta
är att om Amazon ska vara klimatneutralt till 2040,
måste de arbeta med hela leveranskedjan.
De måste arbeta med alla de företag
som levererar service och varor till dem
för att de också snarast ska bli klimatneutrala.
Annars lever de inte upp till sina löften.
De stora företagen är faktiskt väldigt viktiga i detta,
för det handlar inte bara om deras utsläpp.
Det handlar om de totala utsläppen som ingår i deras leveranskedja.
Och omvandlingen av det blir riktigt stor.
Sista frågan.
Jag heter Jackie Padilla från NowThisNews
och jag arbetar varje dag med unga klimataktivister
som de vi har träffat idag.
När vi skriver om dem,
ni vet, också om Greta Thunberg,
så ser jag den hårda kritik de möts av
och i stort handlar det om en generationsklyfta.
Jag vet inte om ni känner till frasen "OK Boomer",
men det verkar finnas en massa skuld eller ansvar
som en del söker
och i andra ändan ser vi brist på utbildning
eller ren okunskap i frågan.
Vad är ert råd till unga människor att svara på kritiken
för att främja konstruktiva samtal?
Vi borde nog fråga dem.
Hej. Tack för frågan.
Kom hit.
(Applåder)
Det är sant att vi möter mer och mer kritik.
Inte bara när vi pratar med människor, med klimatförnekare
eller så,
utan också på sociala media.
De är verktyg för att sprida information
och organisera strejker
och få ut information
men också verktyg för dem som vill tillintetgöra oss,
attackera oss personligen.
Det som gör oss tåliga mot sådant
är att arbeta tillsammans med andra.
När vi organiserar oss,
tränar vi på den världen vi vill se.
Det finns ingen hierarki i vår organisation.
Alla arbetar konstruktivt mot samma mål.
Vi jobbar med det vi brinner för för att göra strejken till den bästa.
Vi har 300 000 personer som strejkar i New York.
Vi anordnade en konsert.
Den kallades Climchella, det var toppen.
(Skratt)
Men grejen är att det inte stoppar oss.
Kritiken stoppar oss inte.
Vi vet att vi är barn
och vi inte är här för att berätta för er om lösningarna
som redan finns.
Vi gör det
för alla barn som bryr sig om klimatkrisen
växer upp och ser allt utifrån hur miljön påverkas
och ändrar världen därefter.
Så vi är här för att berätta.
De klimataktivister jag känner säger inte "OK Boomer"
för vi strävar efter samarbete mellan generationerna.
Jag tror att om vi skyller på varandra
når vi ingenstans.
Därför säger vi inte så.
Jag tycker inte man ska säga så.
Jag vill faktiskt tacka alla som gör något
för handling föder handling.
Ni inspirerar oss
och vi är glada att vi inspirerar er.
(Jubel och applåder)
(Applåder)
Wow.
(Applåder)
Så ska det sägas.
(Applåder och jubel)
(Applåder)
Vi kunde inte avsluta detta på ett bättre sätt.
Tack.
(Applåder)