[אזרחי העולם:]
[אנו ניצבים בפני משבר גלובלי בהיקף חסר-תקדים]
[נא המתינו לדבריו של...]
[המזכיר הכללי של האו"ם, אנטוניו גוטיירז]
א"ג: מצב החירום האקלימי הוא המשבר המכונן של זמננו.
אנו במירוץ נגד הזמן, ואנו מפסידים.
קיים גל גואה של חוסר-סבלנות, בעיקר בקרב צעירים,
כלפי חוסר-המעש הגלובלי בנושא.
נחוצה לנו יותר אמביציה מצד כולם:
ממשלות, ערים, עסקים, משקיעים ואנשים בכל אתר ואתר.
לכן אני שמח שאתם משיקים את "הספירה לאחור" של TED.
השפעתכם ורעיונותיכם יכולים להאיץ את התנופה
לקראת עולם נטול-פחמן ב-2050.
זאת היא הדרך היחידה למנוע את ההשפעות החמורות ביותר
של ההתחממות הגלובלית.
יש לנו הכלים, הידע המדעי והמשאבים.
הבה ניכנס למירוץ הזה בנכונות פוליטית ובמרץ.
כל דבר פחות מזה יהיה בגדר בגידה בכל משפחת האדם
ובדורות הבאים.
תודה.
כרוז: וכעת, קבלו בבקשה
את אחת האדריכלים של ועידת האקלים בפריז,
כריסטיאנה פיגרס,
ואת ראש TED, כריס אנדרסון.
(מחיאות כפיים ותרועות)
כריס אנדרסון: וואו. ברוכים הבאים. ברוכים הבאים.
משהו מיוחד עומד להתרחש בשעה הקרובה.
האתגר המבהיל ביותר שהעולם עומד מולו,
שנראה בערך כך...
עומד להיתקל ראש-בראש
עם כמה מהמוחות המדהימים ביותר,
והלבבות האמיצים ביותר בעולם,
שנראים בערך... כמוכם.
הקהל המיוחד שלנו, כאן בניו-יורק ובעולם כולו.
כריסטיאנה, זה בדיוק הקהל לבלות איתו הבוקר.
כריסטיאנה פיגרס: בהחלט. בלי צחוק.
טוב מאד שכולם כאן ביחד,
כי היוזמה שאנו עומדים להשיק
מחייבת למעשה את השתתפות כולם.
והנה היא:
הספירה לאחור.
כ"א: "הספירה לאחור" היא יוזמה בינלאומית לצמצום פליטת גזי החממה.
היא תובעת החלטות נועזות בחמישה תחומים חשובים,
ויש לה חזון של מה שניתן להשיג
אם קבוצות שונות תצאנה מהמחבוא ותפעלנה ביחד.
החל מהיום, אפשר להיכנס לאתר countdown.ted.com
ולהצטרף לספירה לאחור.
בתחילת 2020,
נחשוף תכניות שתעזורנה לכם ליצור קשר
עם אחרים בחברה, בעיר או בבית הספר שלכם
כדי לקחת חלק בסוגיה הזאת.
וכל זה מוביל לכינוס עולמי
ב-10.10.2020.
כולם בעולם מוזמנים להשתתף.
כ"פ: ולכן,
למרות שהשתתפתי בהמון יוזמות במשך השנים,
היוזמה הזאת מרגשת אותי מאד.
כי הספירה לאחור היא הזמנה לכולם, לכולם,
למלא את תפקידם בהצלת כוכב הלכת שלנו
וביצירת עתיד מלהיב.
פוליטיקאים ואזרחים,
מנכ"לים ולקוחותיהם, עובדיהם, המשקיעים שלהם,
זקנים וצעירים,
בצפון ובדרום.
כ"א: (צוחק) קלטתי אותך.
(צחוק)
אבל ראו, המטרה שלנו איננה להיכנס לזה עם משהו חדש
שמתחרה ביוזמות המדהימות שכבר פועלות.
לא,
אלא לזהות את הפתרונות הכי טובים שכבר השקיעו בהם,
להעשיר אותם מכל הכיוונים, להעצים אותם
ואז להפעיל אותם
ע"י חיבור בין הקבוצות השונות.
כ"פ: ואם זה יקרה,
אנו מאמינים שיש מוצא ממשבר האקלים.
המטרה שלנו היא לסייע בכך.
אבל שאלה לי אליך, כריס:
מדוע אתה ו-TED מעוניינים לקחת חלק
וממש להוציא לפועל את סדר היום האקלימי,
חשבתי שאתם מתעסקים רק בהפצת רעיונות.
כ"א: אכן, זו השליחות בה התמקדנו ב-15 השנים האחרונות,
"רעיונות שראוי להפיץ".
אבל בקיץ האחרון,
הגענו למסקנה שדחיפותם של נושאים מסוימים,
ובפרט האקלים,
תובעת מאיתנו לנסות לעשות יותר מאשר רק להפיץ רעיונות,
כעת אנו מנסים גם להוציא אותם לפועל.
אנו רק מלכ"ר קטן יחסית --
ולא יהיה נורא אם לא נצליח לגייס עוד אנשים.
אבל מה שמדהים הוא, שזה מה שקרה.
כל מי שאיתם שוחחנו גילו התלהבות ונכונות להשתתף.
ואחד הרגעים המרכזיים, בכנות, היא כשאת הצטרפת, כריסטיאנה.
את היית גורם מרכזי בהסכם פריז.
והעולם נדהם מהקונצנזוס שהתגלה שם.
מה היה המפתח ליצירת הקונצנזוס הזה?
כ"פ: הייתי אומרת שזה היה לקרוא תיגר על הנחות-יסוד ולשנותן
ביחס למה שאפשר להשיג אם נגדיר כוונה משותפת
ואז לפעול למענה ולהשיגה.
המנטרה שלנו היתה אז, והיא ממשיכה להיות:
"אי-אפשר איננו עובדה,
"אלא גישה."
למעשה, גישה בלבד,
וזה משהו שביכולתנו לשנות.
כ"א: אין ספק שנצטרך לדבוק במנטרה הזאת בחודשים שלפנינו,
כי הקונצנזוס המדעי הולך ונוטה לחומרה.
לדיווח מהיר מהחזית,
הנה המנהיג של אלפי המדענים
שבפאנל הבין-ממשלתי לשינויי האקלים, IPPC, ד"ר הו-סונג לי.
(סרטון) הו-סונג לי: לאחרונה פרסמנו שלושה דוחות מיוחדים
שמראים את הנזק והסכנות של שינויי האקלים בעבר ובעתיד.
הם גם מראים שייצוב האקלים
מחייב הפחתה ניכרת בפליטות גזי החממה בתקופה הקרובה.
החברה האנושית תיאלץ לעבור שינויים חסרי-תקדים
כדי לעמוד ביעד זה.
אפילו התחממות מוגבלת של 1.5 מעלות צלזיוס
תיצור עוד תנאי אקלים קיצוניים,
עליה במפלס הים,
מחסור במים באזורים מסוימים
ואיומים על בטחון המזון והמגוון הביולוגי.
טמפרטורות גבוהות יותר יגרמו עוד נזקים כאלה,
שיאיימו על חייהם ופרנסתם
של מיליוני בני-אדם בעולם כולו.
כ"א: למזלנו, נמצא איתנו מדען נוסף בעל שם עולמי,
יוהן רוקסטרום.
הוא ניסח את "מסגרת העבודה במגבלות העולם". Planetary Boundaries framework
יוהן, עד כמה חמור מצבנו?
(סרטון) יוהן רוקסטרום, מכון פוטסדם לחקר השפעות האקלים:
בשבוע שעבר פרסמנו ב"נייצ'ר"
את עדכון העשור בנוגע לסיכון של חציית נקודות האל-חזור,
נקודות האל-חזור במערכת כדור הארץ.
אנו מכירים 15 נקודות אל-חזור כאלה,
ביניהן, גרינלנד ומדף הקרח של מערב אנטארקטיקה,
ושכבת קרח-העד של הטונדרה הסיבירית, למשל,
וכיום יש לנו עדויות נצפות, כלומר, הוכחות אמפיריות,
שתשע מן ה-15 התעוררו לחיים ונמצאות בתזוזה.
טרם חצינו את נקודת האל-חזור, חלון ההזדמנויות טרם נסגר,
אבל מזהירים אותנו שכרגע הגיע הזמן לזוז באמת,
כי ברגע בו נחצה אותן,
למשל, אם נתקרב לנקודת האל-חזור ביער הגשם האמזוני,
אנו מסתכנים בהפסד בקרב,
כי על כדור הארץ תשתלט התחממות שתגביר את עצמה.
ולכן היוזמה הזאת חשובה כל-כך.
קדימה!
כ"א: יפה אמרת.
(מחיאות כפיים)
אז שניכם מבהירים היטב שסדר היום של צמצום הפליטות
הוא לגמרי קריטי.
איך זה מתקדם?
כ"פ: לא הכי טוב. כי למרות מה שידוע לנו,
למרות כל מה שהמדע אמר לנו,
למרות כל מה שעשינו,
כולל אימוץ הסכם פריז,
הגברנו למעשה בעקביות את פליטות גזי החממה
בעשורים האחרונים,
וכעת אנו עומדים על 55 ג'יגה טונות
של שווה-ערך בפחמן דו-חמצני
שכולנו יחד, כאנושות, פולטים מידי שנה.
וכפי ששמענו, יש דרך אחת ויחידה,
דרך אחת ויחידה ללכת בה, והיא:
להתחיל מיד לצמצם את הפליטות,
לרדת במקום לעלות --
להפוך את המגמה, לכופף את הגרף.
להפחית פליטות החל מ-2020,
עד שנגיע למחצית הרמה הנוכחית של פליטות עד 2030,
ולהמשיך לצמצם אותן עד לאפס-נטו ב-2050.
זאת הדרך היחידה המקובלת עלינו.
כ"א: איך בכלל מתחילים להתמודד עם משימה מרתיעה כזאת?
כ"פ: נוכל להתחיל בכך שנפרק
את האתגר הפשוט אך המאיים הזה
לחלקיו:
חמישה תחומים עיקריים.
כ"א: והחמישה הללו הם עצומים,
ואם נמצא פתרונות משכנעים לכל אחד מהם,
זה יסתכם בתכנית פעולה
שהולמת את היקף הבעיה.
הנה חמשת התחומים.
כ"פ: חשמל.
באיזו מהירות נוכל לעבור לאנרגיה נקיה ב-100%?
כ"א: הסביבה הבנויה.
איך נוכל לתכנן מחדש את מה שמסביבנו?
כ"פ: תעבורה.
איך נשנה את שיטות השינוע, שלנו ושל סחורות?
כ"א: מזון.
איך נצית מעבר עולמי למערכות מזון בריאות יותר?
כ"פ: וכמובן, הטבע.
עד כמה נוכל להוריק מחדש את כדור הארץ?
כדאי לשים לב שהתשובות לשאלות אלה
והאמצעים אותם ננקוט
לא רק יפחיתו את הפליטות --
הם מן הסתם יעשו זאת, ביחד, עד לאפס --
אבל הם גם מראים את הכיוון לעתיד,
עתיד טוב יותר ובאמת מלהיב.
אז דמיינו צורות תעבורה מגניבות יותר,
אוויר נקי, מזון בריא יותר, יערות נהדרים
ואוקיינוסים שוקקי חיים.
ופתרון משבר האקלים
איננו הקרבה והתפשרות על עתיד בינוני,
אלא בדיוק להיפך.
מדובר ביצירה משותפת של עתיד טוב יותר לכולנו.
כ"א: אז איך מתמודדים עם שאלות אלה?
(צחוק)
כ"א: הבה ניקח את השאלה הזאת ונחשוב עליה.
איך נוכל להוריק מחדש את כדור הארץ באופן נרחב?
התשובות מן הסתם רבות,
ההצעות הן רבות וביסודו של דבר השאלה היא:
"איך נגביר את כמות הפוטוסינתזה המקיימת בכדור הארץ?"
הפוטוסינתזה ממצה את הפחמן.
יכולות להיות הצעות ליערות ענק של אצות או עשבי-ים,
או כל מיני צמחים עמוקי-שורשים
שימצו פחמן בכל רחבי העולם.
אבל הצעה חשובה אחת היתה ייעור מחדש.
קמפיין גלובלי עצום של ייעור מחדש.
ארגון בודד, גדול ככל שיהיה,
לא יוכל להתמודד עם זה.
המפתח הוא לשלב כוחות,
שממשלות יגדירו אזורים,
שעסקים ישקיעו,
שמשקיעים ישקיעו בכך,
שקבוצות איכות סביבה ונדבנים יתמכו בהם,
ושתקום תנועה המונית של אזרחים בכל מקום,
שישנו את פני המדשאות, הערים, השכונות,
שייצאו ביחד לטיולים.
ופתאום אפשר לחלום על משהו גדול באמת.
כ"פ: האם נוכל לבחון את התיאוריה הזאת?
למזלנו, נמצא איתנו היום
מישהי שגדלה בתנועה של נוטעי עצים,
אולי התנועה הכי מוכרת של נוטעי עצים.
זו בתה של כלת פרס נובל, וואנגארי מאתאי,
שעומדת כיום בראש "קרן וואנגארי מאתאי".
הרשו לי להזמין את ידידתנו היקרה, וואנג'ירה מאתאי.
(מחיאות כפיים)
(סרטון) וואנג'ירה מאתאי, ניירובי, קניה: תודה רבה לכם,
כריסטיאנה וכריס, על שאתם עושים זאת.
העצים היו אכן חלק מחיי ככל שאני זוכרת,
אבל זה משהו שידוע לנו מזה מאות שנים:
העצים והיערות ריפדו את חיינו כנגד ההשפעות הקשות
של שינויי האקלים מזה שנים רבות מאד.
בחיי האישיים, אימי,
באמצעות "תנועת החגורה הירוקה", כפי שציינת,
העניקה השראה לנטיעת 50 מיליון עצים, והיד עוד נטויה,
בעבודת תנועת החגורה הירוקה - ארגון אחד ויחיד.
אבל כעת העולם זקוק לכך
שניטע פי מאה עצים יותר מכפי שעשינו אז.
והדרך היחידה לעשות זאת היא לחבור כולנו יחד --
ערים, אזרחים, ממשלות, חברות, ארגוני סביבה --
ולכן עלינו להאמין
בכוחם של כל אחת ואחד מאיתנו להוות סוכני שינוי חזקים,
ושביחד אנו אכן כוח.
ואני מקווה שכולכם תצטרפו.
(מחיאות כפיים)
כ"א: ביחד, אנו כוח.
לדעתי וואנג'ירה קלעה כאן למטרה,
כי מדובר בשיתוף פעולה של קשת רחבה למדי של אנשים.
ולמרבה השמחה, יש לנו כאן נציגים של כל הקבוצות הללו.
ואנו מזמינים אתכם להמשיך להיות מעורבים.
אבל היום רצינו להכיר לכם כמה אנשים כאלה,
שיספרו על השקפת העולם שלהם.
היינו רוצים להתחיל עם קולו של פוליטיקאי.
יש לנו הכבוד העצום לארח כאן היום
את ראש הממשלה הקודם של בהוטן,
ועליכם לדעת שבהוטן היא המדינה היחידה בעולם
שקולטת יותר פחמן מאשר היא פולטת.
ידידנו הטוב, צ'רינג טובגאי.
(מחיאות כפיים)
צ'רינג טובגאי: ארצי היא ארץ אופיינית לדרום הגלובלי,
בכך שלא אנו גרמנו למשבר שינויי האקלים.
למען האמת, התברכנו
ביערות שופעים ונהרות מלאי-דגה
שאיפשרו לארצי, בהוטן, להישאר שלילית מבחינת פחמן.
ובכל זאת, שינויי האקלים מאיימים להחריב את יערותינו
ולהפוך את הנהרות האלה עצמם
לסכנות נוראות לעמנו,
אם קרחוני ההימלאיה יימסו ויאיימו בהצפות מיידיות
ולאורך ימים - באובדן מאגרי המים הטבעיים שלנו.
לכן אני גאה להצטרף
ליוזמת הספירה לאחור
ולעבוד יחד עם כולכם, אתה, את וגם אתם
(צחוק)
באופן קונסטרוקטיבי, למצוא פתרונות רבי-עוצמה וצודקים כאחד.
תודה לכם.
(מחיאות כפיים)
כ"א: תודה.
(מחיאות כפיים)
כ"א: העסקים, כמובן, צריכים למלא תפקיד מכריע,
וכך גם מי ששולטים במאגרי הון ההשקעות הגדולים של העולם.
היה לי לעונג להכיר לאחרונה
את מנהל ההשקעות הראשי
של קרן הפנסיה הממשלתית של יפן, בת ה-1.6 טריליון דולר.
למעשה, קרן ההשקעות הגדולה בעולם.
הוא מוכן ומעוניין לבוא איתנו למסע הזה
ולהביא איתו אחרים.
אז איפשהו כאן נמצא הירו.
הירו מיזונו.
הירו, אתה בשידור חי. ברוך הבא, הירו.
(סרטון) הירו מיזונו, טוקיו, יפן: יופי.
תודה, כריס וכריסטיאנה, וסגל TED,
על שאתם מאפשרים את זה.
כמי שמופקד על קרן הפנסיה הגדולה בעולם
ואחראי להבטיח פנסיה וגמלאות לדורות רבים,
ניהול סיכוני אקלים הוא נושא חשוב ביותר.
לאחרונה ניתחנו את גליון ההשקעות הגלובלי שלנו,
כדי לבחון אם הוא עולה בקנה אחד עם הסכם פריז.
לפי הניתוח,
הגליון שלנו מכוון ליותר משלוש מעלות.
רחוק מאד מיעדי הסכם פריז.
גליון ההשקעות שלנו איננו רק גדול,
אלא גם מהמגוונים ביותר מבחינה גלובלית.
כלומר, זהו הכיוון שבו צועד העולם.
נמאס לי לשמוע שוב ושוב את אותה ההערה
מהחברות בגליון ההשקעות שלנו וכמובן, ממקצועני ההשקעות:
"אנחנו מציאותיים".
מצטער, אבל "מציאותי" כבר איננו בגדר אפשרות.
אנו מודעים לחלוטין לאחריותנו כבעלי הנכסים הכי גדולים בעולם
לעודד שינויים בשוק ההון.
נהיה מעורבים באורח פעיל בכל מגזרי שוק ההון
כדי להזיז את המחט.
אני מצפה בקוצר-רוח להשתתף עם כולכם בדו-שיח המכריע הזה.
תודה לכם.
(מחיאות כפיים)
כ"פ: אני בטוחה שכולכם יודעים שלאורך השנה-שנה וחצי האחרונות,
הדבר הבאמת חדש, רב-עוצמה ומרגש
הוא קולם המדהים של צעירים כה רבים,
מיליוני צעירים שיוצאים לרחובות,
בכעס, בזעם, בייאוש,
וגם תובעים מאיתנו לעשות את המוטל עלינו.
וההשראה שלהם היא גרטה ת'ונברג
וגם עוד צעירים נפלאים כה רבים
כמעט בכל ארץ בעולם.
והיום לעונג לנו לארח ארבעה פעילים צעירים,
שבאו היום להצטרף אלינו.
(מחיאות כפיים)
(תרועות)
(מחיאות כפיים)
אלכסנדריה ווילהסניור: יום שישי הזה,
מסמן 52 שבועות שבהם הפגנתי למען האקלים.
זאת שנה שלמה.
במהלך הזמן הזה גיליתי
שאנשים רבים לא יודעים על שינויי האקלים
או כמה חמור משבר האקלים.
לכן הקמתי את
"המרד העולמי למען העולם" Earth Uprising International
כדי ללמד צעירים על שינויי האקלים,
כי כאשר הם מכירים את הנתונים המדעיים וההשפעות,
הם רוצים לפעול.
להיות פעילים פירושו לחולל שינוי.
ג'יימי מרגולין, סיאטל, ארה"ב: הפכתי לפעילת אקלים
כי החיים שלי תלויים בכך.
אני שולחת כעת פניות לאוניברסיטאות כדי לתכנן את העתיד שלי.
אבל לא יהיה למה לצפות
אם לא ננקוט היום פעולות חירום כדי לבלום את משבר האקלים.
כבר ב-2017 הקמתי את תנועת הצדק האקלימי לנוער,
"שעת אפס", Zero Hour,
כי זאת שעת האפס לפעולה בקשר לשינויי האקלים.
כבר לא נותר לנו זמן.
התברר לי שהמנהיגים שלנו לא מתכוונים לנקוט פעולה ממשית
אם העם לא יקום וידרוש זאת,
וזה בדיוק מה שעשינו.
נטלי סוויט: הפכתי לפעילה למען צדק אקלימי
כי אם לא איאבק היום על זכויות האנשים,
ולמען האנשים בעתיד,
מי יעשה זאת?
שיי בסטידה: נעשיתי לפעילת צדק אקלימי
כשהבנתי שמשבר האקלים פוגע הכי הרבה בקהילות שוליים,
כולל עירי, במקסיקו.
אני מפגינה ב"ימי שישי למען העתיד", Fridays for Future,
מידי יום שישי,
כי העיקר בתנועה שלנו איננו צבירת תנופה
אלא יצירת שינוי תרבותי.
אבל העובדה שאלפי סטודנטים מפגינים למען האקלים
פירושה שאנו כבר מיישמים צדק אקלימי
בכל היבט בחיינו,
וזה כבר מגדיר מחדש את העולם.
ג"מ: כבר בימי חיינו
היינו עדים להידרדרות המהירה במצב כדור הארץ
ולקבוצות בני-אדם מוכי טראומה שנעקרו מבתיהם
בגלל מספר הולך וגדל של אסונות טבע.
ב-2030 אהיה בת 28.
א"ו: אני אהיה בת 24.
ש"ב: אני אהיה בת 27.
נ"ס: אני אהיה בת 26.
אנו רוצים להיות מסוגלים להעביר את כדור הארץ לילדינו
ולילדי ילדינו,
כפי שרבים מכם יכלו לעשות.
א"ו: אז אם לא כולם --
ממשלות, חברות, בתי ספר, מדענים ואזרחים --
יתחייבו בצורה מאוחדת להפוך את מגמת הנזק שגרמנו,
יהיה מאוחר מדי.
ש"ב: אנו לא רק מבקשים מכם לדאוג לעתידנו,
אלא גם לעבָרנו.
העמים הילידיים דאגו לכדור הארץ מזה אלפי שנים,
ולכן, לפילוסופיה הילידית תפקיד מכריע
ביישום פעולה אקלימית.
ג"מ: אולי ההרגשה היא שמשבר האקלים לא ניתן לתיקון,
אבל זה לא נכון וזה לא יכול להיות נכון,
כי כשלון פשוט איננו בגדר אפשרות.
כשלון פירושו לאבד את מה שאנו אוהבים
ואת כל מה שחשוב.
ולכן רבים מאיתנו כבר פועלים כדי להציל את עתידו של עולמנו,
אבל זה לא יכול להיות תפקידו של הדור הבא בלבד.
זהו נטל כבד מכדי להטילו על כתפי הצעירים בלבד.
הגיע הזמן שכולכם תטו שכם
ותעשו ככל יכולתכם כדי להציל הכל בטרם יהיה מאוחר מדי.
האם אתם איתנו?
קהל: כן.
(מחיאות כפיים ותרועות)
(מחיאות כפיים)
כ"א: תודה, תודה, תודה.
וכמובן,
יש תפקיד מכריע גם למספרי הסיפורים של העולם
ולמשפיעים במדיה החברתית.
כל אלה הביעו התלהבות להשתתף במיזם הזה.
הם העניקו לנו את שמותיהם ותמיכתם, וחלקם נמצאים כאן.
תודה על נוכחותכם. הבה נשמע אחד מהם.
הי, אני ג'ימי קימל, והתבקשתי להסביר מדוע נושא שינויי האקלים חשוב לי.
הסיבה להתלהבות שלי בקשר לשינויי האקלים
היא אותה סיבה שטובעים מתלהבים למראה המציל.
איכפת לי מכדור הארץ, כי אני חי כאן.
אני לא רוצה לעבור למאדים.
מאדים נראה איום ונורא.
אני רוצה שילדי וגם ילדיהם יוכלו לחיות על כדור הארץ,
עם אוויר שיוכלו לנשום ומים שיוכלו לשתות.
זו הסיבה שאיכפת לי משינויי האקלים.
וחוץ מזה, אני מאוהב בליאונרדו דיקפריו.
(צחוק ומחיאות כפיים)
כ"פ: הודות להצטרפות כל האנשים האלה
יש לנו הזדמנות לחקור מרחב חדש של אפשרויות
לפתרונות המבוססים על עבודה משותפת,
לאתגר איש את רעהו
ולהשפיע איש על רעהו.
באוקטובר בשנה הבאה,
נזמין כאלף בני-אדם
מציבורי בוחרים שונים לפגישה בברגן שבנורבגיה
כדי להסכים על תשובות ספציפיות לחמש השאלות הגדולות שלנו.
כ"א: זה בוודאי יהיה אירוע אגדי.
אבל חשוב יותר ממה שיקרה בנורבגיה
הוא מה שיקרה בכל מקום אחר בעולם.
כי ביום האחרון של הכנס ההוא,
אנו מתכננים הפעלה גדולה של קהילת TED הגלובלית שלנו.
TEDx מאפשרת ליזום ולארגן אירועים מקומיים,
וכיום מתקיימים 4,000 אירועים כאלה בשנה.
ככה הם נראים.
הם מתרחשים ביותר מ-200 מדינות שונות,
ויוצרים מעל מיליארד צפיות בשנה ב"יו-טיוב".
אנו מצפים לראות אירועים במאות ערים.
ניצור קשר עם מארגני TEDx שלנו
ועם ראשי ערים שמחוייבים לעתיד נקי עבור עירם.
זהו המפתח לכך.
מדובר בקשר בין בעלי הכוח שבד"כ שולטים בשיח,
לבין מיליוני אנשים ברחבי העולם.
הודות לשינוי ברוח הזמן של השנה-שנתיים האחרונות,
פתאום אפשר להזיז עניינים,
כי הסערה הציבורית הגיעה לסף המתאים.
אם נוכל להראות לאנשים זה את זה,
להתחבר זה לזה,
הבה נחלום קצת,
וניתן איש לרעהו רשות לחלום.
כ"פ: אז המטרה שלנו היא לכונן קשרים
עם ובקרב כל שאר הארגונים שפועלים בנושא האקלים.
למשל, "מיזם הפתרונות", the Solutions Project,
הוא יוזמה נפלאה
שייסדו מארק רופאלו ודון צ'ידל.
הבה נשמע מכמה מהמנהיגים שבהם הם תמכו.
כ"א: ברוכים הבאים, אתם בשידור חי.
(צחוק)
(סרטון, פלגסטאף, אריזונה, ארה"ב): הי, שמי וואהילה ג'ונס,
אני מ"מקורות מתחדשים ילידיים" Native Renewables,
ואנו פועלים כדי לספק כוח סולרי לשבטים
בכל העולם.
יש לנו מעל 15,000 משפחות של ילידי אמריקה
שאין להן גישה לחשמל,
ואנו פועלים לספק כוח סולרי כולל מצברים למשפחות אלה
בארצות הברית
שאין להן גישה לחשמל.
הן נמצאות בשמורה שלי, אומת הנבאחו.
(סרטון, ברקלי, קליפורניה, ארה"ב): שלום לכולם,
אני אנה לאפה מ"מדיה מזון אמיתי", Real Food Media
ואנו פועלים כדי לקדם את סיפוריהם של איכרים וחוואים
כפתרון מרכזי למשבר האקלים.
מערכת המזון הגלובלית של היום תורמת המון למשבר הזה,
אבל זה לא חייב להיות כך.
אנו בהחלט רואים באיכרים ובחוואים לוחמים בחזית על פתרון המשבר.
אז אנו מנסים לחשוף את הסיפורים של מיליוני איכרים
מאנדרה פראדש שבהודו ועד רמות אואחקה
שמשתמשים בחקלאות מתחדשת כדי לייצר אדמה בריאה ועשירה בפחמן,
לגדל אוכל טוב
ולטפח את הקהילות העמידות הנחוצות לנו.
ראווה גירמציון, באפלו, נ"י: שלום מ"פוש" PUSH Buffalo
שמי ראווה. כאן, מידי יום ביומו, תושבים חוזים, מתכננים ומעצבים
שכונה צודקת, הוליסטית ומקודשת,
כמו המקום ממנו אני מתקשרת, חטיבת הביניים 77,
מבנה בי"ס ריק ומשופץ
שמכיל את המערך הסולרי הקהילתי הראשון שזמין ב-100%
במדינת ניו-יורק
שהותקן בידי תושבים מקומיים.
הוא גם משרת 30 דירות זולות לקשישים
ותערובת של חללים בין-דוריים
שמשמשת כמרכז קהילתי,
שבו אנו מיישמים שיטות כלכליות חדשות
למען עולם ראוי למחיה.
כ"פ: תודה. כ"א: בראבו!
(מחיאות כפיים)
נהדר.
(מחיאות כפיים)
כ"פ: אתם רואים, מדובר בכולם:
ערים,
ארגונים עממיים
וגם כמובן, עסקים.
ולכן אנו מזמינים את כל החברות --
בדגש על "כל" --
להצטרף ליוזמה זו,
לעורר מודעות בקרב עובדיכם כדי להגן הכי טוב על עולמכם
וגם על עתידכם.
בתחילת השנה הבאה נחשוף ארגז כלים
שיעזרו להנחות חברות
למעבר מהיר ליעדים מבוססים מדעית,
שיביאו אותם לאפס פליטות
עד 2050 לכל המאוחר.
כ"א: חישבו על זה:
הרי כיחידים,
יחידים רבים חשים חסרי-אונים מול הבעיה הזאת.
אבל אם תַחבְרו לאחרים בחברה שלכם,
תתפלאו כמה כוח יהיה לכם.
כמעט כל הפליטות מקורן בחברה כזו או אחרת בעולם.
והעניין הוא שמנכ"לים רבים כיום
משתוקקים לעזור לפתור את הבעיה.
רק הבוקר שמענו שאננד מאהינדרה,
ראש קבוצת העסקים הגדולה ביותר בהודו,
אומר שהוא מחויב אישית לסוגיה הזאת,
ומעוניין לקחת חלק במסע הזה יחד איתנו --
הוא תומך ב"ספירה לאחור".
המנכ"לים גם יוכלו לפעול מהר יותר
בעזרת סיעור-מוחות ותמיכה של עובדים,
כדי לשמור על תחושת דחיפות בנושא הזה.
האתר שלנו יעזור לכם ליצור קשר עם אחרים בחברה שלכם
ולספק לכם הנחיות והצעות לשאלות חכמות,
ליוזמות שאפשר להעלות,
כי אם החברות ישתכנעו לעשות את המעשה הנכון,
הבעיה הזאת תיראה פתאום פתירה.
כ"פ: אז כל המאמצים מכוונים ליום מדהים אחד:
שבת, ה-10 לאוקטובר 2020 --
10.10.2020 - קל לזכור --
התאריך שבו ייערך הכינוס המדהים הזה בעולם כולו.
ועד אז אנו מקווים
שתהיינה לנו חדשות מרגשות בנוגע לפתרונות ספציפיים...
[10.10.2020, יום הגורל האקלימי]
...שאומות, ערים, חברות ואזרחים
כבר עובדים עליהם ביחד.
כל אזרחי העולם מוזמנים להשתתף ביום הזה.
כרטיס הכניסה היחיד שנחוץ לכם הוא להימנות על אזרחי העולם.
כ"א: המפתח להצלחת האירוע הוא שעליו להתרחש בהיקף רחב.
אנו רוצים להקל על כל אחת ואחד
ללמוד על היוזמה הזאת ולמלא בה תפקיד פעיל.
איך עושים זאת?
העולם הוא הרי מקום רועש.
נכון, בימת TED יכולה אולי לעזור קצת,
אבל ישנה פלטפורמת תוכן גדולה בהרבה:
"יו-טיוב".
ולעונג לנו לשתף איתם פעולה במאמץ הזה.
אנו נזמין רבים מבכירי היוצרים שלהם
לקחת חלק ב"ספירה לאחור".
ביחד, הם יוכלו להגיע לקהל של מיליונים רבים.
בעצם, הבה ונפגוש אחד מהם.
ד"ר ג'ו הנסון מ"בלגן לוהט", Hot Mess,
סדרת רשת חדשה על השפעת שינויי האקלים על כולנו.
(סרטון) שמי ג'ו הנסון ואני מורה ב"יו-טיוב".
ואתם יכולים לקחת אותי בחשבון.
אני עובד עם המדענים, הממציאים והמנהיגים של מחר,
ומגיע להם לדעת את האמת על מה שאומר המדע,
כדי שיוכלו לעזור לנו להמציא עתיד טוב יותר לכולנו.
כ"א: הכפילו את זה ברבים, רבים אחרים --
זה מאד מאד מרגש, באמת.
כ"פ: וכמובן, בכל הנוגע להפצת הבשורה,
כולכם כאן יכולים למלא את תפקידכם.
אז אם יש לכם דרך להגיע
אל כל מי שחשוב להם לבנות עתיד טוב יותר --
כלומר, כל אחת ואחד מכולנו --
אנא, הזמינו אותם להצטרף ל"ספירה לאחור".
כ"א: יש לנו עוד קלף בשרוול.
אנו נרגשים להסיר את הלוט מעל קמפיין מדיה גלובלי.
זהו קמפיין שונה.
ממש כפי ש-TEDx התעצמה בבת אחת,
כשהתאפשר לה לגדול כתופעה עממית,
גם הקמפיין הזה מתוכנן לשתף את כולם עלי-אדמות.
אם יש לכם במקרה חברת פרסום,
תחנת טלוויזיה או רדיו,
אתר אינטרנט
או חשבון במדיה החברתית,
אנו מזמינים את כולכם לקחת את התמונות שתראו מיד
ופשוט להפיץ אותן לכל עבר.
האתר שלנו יקל עליכם את המלאכה.
אנו מתכננים לתרגם את זה לשפות רבות,
באדיבות צבא המתרגמים המתנדבים שלנו: מעל 20,000 מתרגמים בעולם כולו.
חלקם נמצאים איתנו כאן.
מתרגמי TED - נופפו בידכם.
כ"פ: הנה.
(מחיאות כפיים)
כ"א: עבודתכם נושאת רעיונות רבי-עוצמה לכל פינה בעולם.
אנו מאד גאים בכם, אסירי-תודה לכם.
הקמפיין הזה מתוכנן למשוך תשומת לב
ולשדר דחיפות, נכון,
אבל גם קמצוץ של תקווה.
לדעתנו זה המתכון הנכון כדי לדחוף לפעולה.
נשמח אם תודיעו לנו מה דעתכם על אלה.
כ"פ: מיד.
[בחרו את עתידכם]
(מחיאות כפיים)
[מִפּחד לעשייה: הצטרפו לספירה לאחור]
(מחיאות כפיים)
[עשיה בהשראת עשיה
[הצטרפו לספירה לאחור. כדור הארץ יודה לכם]
(מחיאות כפיים)
[10.10.2020: יום האקלים הגורלי. אתם מוזמנים]
כ"פ: זיכרו את התאריך.
[השמדה המונית. לא עניין גדול (אם נמנע אותה)]
(מחיאות כפיים)
[אסטרואיד ענק מתקרב. האויב המשותף שיכול לאחד אותנו]
(מחיאות כפיים)
[אנו מתים על אסונות טבע. (ממש לא)]
[אז למה אנו יוצרים אותם?]
(מחיאות כפיים)
[הירגעו. אין מה לעשות בעניין האקלים
[אלא אם אתם עובדים בחברה, גרים בעיר, ויש לכם טלפון. ומוח]
(מחיאות כפיים)
[סיבת המוות: אדישות. אבל יש נוגדן]
(מחיאות כפיים)
[עיצרו לעזאזל הכל!
[חוסר פעולה בעניין האקלים הוא מגונה. אפשר לתקן זאת]
כ"א: זה יותר מדי? כ"פ: ממש לא. לך על זה.
(מחיאות כפיים)
[חסר לך קצת אקשן?
[זאת ההזדמנות שלך. עזור להשיב לאחור את גלגל האקלים]
(צחוק)
כ"א: לא אהבתי את זה, אבל הצוות שלי...
כ"פ: מסתבר שרבים כן אוהבים את זה.
(צחוק)
[אנו נכנעים, באמת, TED.
[מסתבר שלא די בהפצת רעיונות. הגיע הזמן לפעול. אתם באים?]
כ"א: למרבה הצער, זה נכון יותר ממה שאתם יודעים.
[יש דברים חשובים יותר מפוליטיקה מפלגתית.
[בואו להיאבק איתנו באויב שיכול לאחד אותנו]
(מחיאות כפיים)
[מספיק להישרף.
[החברה שלך יכולה לעזור להציל את כדור הארץ]
[תנו לכדור הארץ יותר ממה שאתם לוקחים ממנו.
[הצטרפו לספירה לאחור]
[יאוש, הכר את התקווה.
[בכוחנו למנוע אסון אקלימי אם ננקוט מיד צעדי חירום]
כ"א: זהו זה.
(מחיאות כפיים ותרועות)
כ"פ: כדי לסגור מעגל,
היינו רוצים להזמין מישהי מיוחדת מאד.
(סרטון) הי, אני קלייר או'ניל.
אני הנשיאה המיועדת של COP, מפגש הצדדים באמנת האקלים בשנה הבאה,
השיחות השנתיות של האו"ם על שינויי האקלים, שתיערכנה בבריטניה,
ואנו מצפים לראות שם את כולכם.
אבל כרגע אני בספרד, במדריד,
בשיחות COP25, האירוע של השנה הנוכחית,
שאליו אנו שולחים מנהלי מו"מ ופעילים מכל רחבי העולם
כדי לראות מה אפשר לעשות לגבי צמצום פליטות הפד"ח.
אבל הנה הבעיה: הפליטות מתגברות, לא פוחתות.
ואני מרגישה ש-2020 היא שנת המעשה,
השנה שבה עלינו להפסיק לדבר ולהתחיל לפעול,
ולא רק כאן, במרכזי הוועידה הזאת,
אלא אצל כולם.
ולכן, ערכו של תהליך TED,
הערך של מה שכולנו עושים ביחד
הוא בהפצת השיחות והפתרונות מתוך המרחב הזה
אל כולם.
ואני באמת מצפה לעבוד עם קבוצת TED בשנה הבאה.
2020, מבחינתי, תהיה השנה הכי חשובה לפעילות בנושא האקלים,
וכולנו נבצע זאת ביחד.
(מחיאות כפיים)
כ"פ: טוב, חברים, כמעט סיימנו,
אבל הנה עוד כמה קטעים מיוחדים.
תחילה, דבריו של אחד המוחות הגדולים הרבים
שילוו אותנו במסע הזה.
מסר מאת הסופר, ההיסטוריון והעתידן הדגול
יובל הררי.
יובל הררי: שינויי האקלים הם עניין של אי-שוויון.
אי-שוויון בין העשירים, שהם בעיקר האחראיים להם,
לבין העניים, שהכי יסבלו מהם;
אי-שוויון בינינו, ההומו ספיינס,
ששולטים בכוכב הלכת הזה,
לבין שאר בעלי החיים, קורבנותינו חסרי הישע;
אי-שוויון בין המדענים,
שטורחים בעמל רב על חקר האמת,
לבין הרמאים המקצועיים
שמפיצים כזבים בקליק אחד.
בשינויי האקלים מדובר בבחירה.
איזה מין עולם אנו רוצים לאכלס,
ואיזה מין בני-אדם אנו רוצים להיות?
בחירה בין תאוות-בצע לבין חמלה,
בין חוסר-איכפתיות לבין לקיחת אחריות,
בין עצימת עיניים לנוכח האמת
לבין פתיחת ליבנו אל העולם.
שינויי האקלים הם משבר,
אבל מבחינת האדם, משבר היה תמיד גם הזדמנות.
אם נבחר נכון בשנים הקרובות,
נצליח להציל לא רק את המערכת האקולוגית,
אלא גם ניצור עולם צודק יותר
ונהפוך את עצמנו לטובים יותר.
(מחיאות כפיים)
כ"פ: האין זה ניסוח רב-עוצמה של מה שעומד לפנינו,
ובכנות, לדעתי זה טרגי,
שכוח השינוי שמצפה לנו
מוחלש באופן כה חמור בידי מי שרוצים להפוך את הסוגיה לפוליטית
ולפרק אותה לפוליטיקה מפלגתית.
זה לא יכול להיות נושא פוליטי,
אסור להפוך אותו לפוליטי.
למרבה השמחה, יש אנשים שפועלים נגד זה.
היום נמצאת איתנו אחת מהם,
מדענית אקלים אמיצה ומדהימה,
נוצרית אדוקה,
שעובדת מזה שנים על הנושא הזה עם שמרנים ועם הקהילות הרוחניות
באומץ בלתי-רגיל.
קתרין הייהו.
(מחיאות כפיים)
קתרין הייהו: כשמישהו אומר "שינויי האקלים", אנו בד"כ חושבים,
"זאת רק בעיה סביבתית.
"זה חשוב למחבקי עצים, למדענים,
"או לאנשים שבצד שמאל של הקשת הפוליטית."
המציאות היא, אם זה ידוע לכם ואם לא,
שלכולנו איכפת משינויי האקלים, ולא משנה מי אנחנו.
ומדוע?
כי שינויי האקלים משפיעים על כל מה שחשוב לנו היום.
על הבריאות שלנו,
על המזון שאנו אוכלים,
המים שאנו שותים, האוויר שאנו נושמים.
שינויי האקלים משפיעים על הכלכלה ועל הבטחון הלאומי.
איכפת לי מהאקלים המשתנה, כי כמו שאומרים בצבא,
זהו "מכפיל איומים".
זה לוקח נושאים כמו עוני ורעב,
מחלות, העדר גישה למים זכים,
ואפילו חוסר-יציבות פוליטי
ומעצים או מגביר אותם.
ולכן, כדי לדאוג בקשר לאקלים המשתנה,
איננו צריכים להיות אדם מסוג מסוים.
המדחום איננו כחול או אדום,
ליברלי או שמרן --
הוא מראה את אותו המספר ולא משנה איך אנו מצביעים.
והאקלים המשתנה פוגע בכולנו.
לכן, כדי לדאוג בקשר לאקלים המשתנה,
על כולנו להיות דבר אחד ויחיד:
בני-אדם שחיים על כדור הארץ.
וכולנו כאלה.
(מחיאות כפיים)
כ"פ: ולבסוף,
האיש שהביא בעוצמה רבה את הבעיה הזאת לתשומת לב כולם
כבר לפני שנים
ושממשיך מאז לעבוד ללא לאות על הבעיה הזאת,
האחד והיחיד: אל גור.
(מחיאות כפיים)
(סרטון, נאשוויל, טנסי, ארה"ב, אל גור, יו"ר מיזם מציאות האקלים: תודה לכם.
תודה רבה לך, כריסטיאנה,
תודה על המנהיגות הבולטת שלך,
ותודה לך, כריס אנדרסון, וגם לכל קהילת TED,
"יו-טיוב" וכל מי שעוד מצטרף ליוזמה הנפלאה הזאת.
יש לי רק שלושה מסרים.
מס' 1: המשבר הזה דחוף ביותר.
המדענים מסרו לנו רק אתמול דו"ח
לפיו הפליטות ממשיכות להתגבר.
בכל יום ויום
אנו מכניסים 150 מיליון טונות של זיהום התחממות גלובלי מעשה ידינו
לתוך מעטפת האטמוספירה הדקיקה של עולמנו.
מידי יום, הכמות המצטברת לוכדת כעת עודפי אנרגיה
כמו זו שהיתה משתחררת מ-500,000 פצצות אטום מהדור הראשון
שמתפוצצות מידי יום ביומו.
וההשלכות מתבררות יותר ויותר:
הן כל מה שאמא אדמה אומרת לנו -
השריפות, עליית מפלס מי הים,
ההצפות, מפולות הבוץ
ואובדן המינים החיים.
אבל המסר השני שיש לי הוא שהתקווה אמיתית מאד.
למעשה, ישנם פתרונות זמינים.
למרבה הצער, נכון לרגע זה,
המשבר הולך ומחמיר מהר יותר מהשימוש שלנו בפתרונות אלה.
אבל אנרגיה מתחדשת וכלי-רכב חשמליים,
מצברים וחקלאות מתחדשת,
ייצור מחזורי,
וכל שאר הפתרונות הולכים וצוברים תנופה.
הכלכלן המנוח רודי דורנבוש,
כשניסח את מה שמוכר כ"חוק דורנבוש", אמר,
"לדברים לוקח יותר זמן לקרות ממה שציפית,
"אבל אז הם קורים מהר יותר מכפי שחשבת שייתכן."
אנו יכולים להגביר את הקצב.
אנו צוברים תנופה
ובמהרה נשיג את המשבר.
אבל הכרחי שכולם יצטרפו --
מכל זרם פוליטי,
מכל זרם אידיאולוגי,
מכל לאום,
יש למחוק את כל המחלוקות כדי שאנו, האנושות,
נוכל לחבור יחד.
ולסיום, ברצוני לומר לכל מי שמטיל ספק
בכך שאנו, כבני-אדם
נצליח להתעלות לאתגר הזה,
כשהכל תלוי על בלימה,
עליכם רק לזכור שגם הרצון הפוליטי הוא בעצמו מקור אנרגיה מתחדש.
(צחוק)
(מחיאות כפיים)
כ"א: תודה רבה לך.
תודה רבה לך, אל, על מנהיגותך בנושא הזה
במשך שנים כה רבות.
דבר מכל זה לא היה מתאפשר
ללא רשימה ייחודית וגדלה במהירות של שותפים.
ברצוני להכיר בתרומתם.
(מחיאות כפיים)
אם אתם צופים בנו,
מאמינים שהארגון שלכם צריך לקחת בזה חלק
ואתם יכולים כך או אחרת לעזור,
הצטרפו אלינו, כיתבו אלי: chris@ted.com
בעניין הזה נדרשת ההשתתפות של כולם.
טוב, לפני שלב השאלות,
ברצוני להציג לך שאלה אישית, כריסטיאנה:
כאילו, מה את באמת חושבת?
(צחוק)
הרי היית בהמון אירועים כאלה.
האם יש ליוזמה הזאת סיכוי?
כ"פ: טוב, ראשית כל,
אנו במצב שבו הכל קובע.
ממש הכל קובע.
וזה באמת מרגש אותי,
כי הכאיב לי מאד לראות בשנה-שנה וחצי האחרונות,
בגלל המענה הבלתי-מספק באופן טרגי
שלנו, לשינויי האקלים,
כיצד רוח הזמן השתנתה מההישג שלנו בפריז,
שהיה חיובי ואופטימי למדי,
לייאוש, חוסר התקווה והכעס של היום.
זה מה שקורה שם בחוץ ומסתובב ברחובות.
אני לא מאשימה אותם וגם אני מרגישה כך.
אבל הנקודה היא,
שעלינו לדעת לנצל את זה כדי לחולל את השינוי.
ולדעתי, זה מה שהיוזמה הזאת מוכנה ומסוגלת לעשות:
לתת לכל אדם שמרגיש חסר-ישע --
לתת להם כלי לעשות משהו.
יש מי שיתרמו מאמצים קטנים,
יש מי שיתרמו מאמצים גדולים --
הכל לפי גודל ההשפעה.
ולאלה שמרגישים זעם וייאוש,
תנו גם להם הזדמנות לתעל את האנרגיה הזאת --
אנרגיה עזה ביותר --
לכיוון של פתרונות.
ולבסוף, מה שמאד מלהיב בכך
הוא סדרי הגודל, כריס, נכון?
ראה רק את השותפים שיהיו לנו.
עשינו הרבה מאד דברים כדי להגדיל את ההיקף.
אבל לדעתי זאת היוזמה הכי מבטיחה שראיתי מעודי,
להצליח לגייס אנשים בסדר-גודל כזה,
לגייס מאמצים ופתרונות בסדר-גודל כזה.
וגם במהירות כזו.
כי אם יש משהו שפשוט אסור לנו להיכשל בו,
הרי זה פתרון שינויי האקלים,
ולא רק זה, אלא גם לעשות זאת בזמן.
כ"א: תודה לך, זה היה ברור כשמש.
תודה לכם.
זה הכל.
(מחיאות כפיים)
טוב, נמצאים כאן רבים מערוצי התקשורת המובילים.
נענה כעת על שאלות.
מן הסתם כדאי לתת להם עדיפות.
אם תשתרר דממת-מוות, מישהו אחר יכול לשאול.
אם אתם מעולם התקשורת,
הרגישו חופשיים להרים יד ונעביר לכם מיקרופון,
ונשתדל לענות כמיטב יכולתנו.
רייצ'ל קריין: הי, רייצ'ל קריין מהסי-אן-אן.
השאלה שלי נוגעת לפעולה ספציפית יותר שתצא מתוך "הספירה לאחור".
שמענו היום הרבה
איך היוזמה מגייסת את העולם בנושא הזה,
להוציא אנשים מהמחבוא, להוציא חברות מהמחבוא,
אבל מסקרן אותי לדעת, צַיירו לנו תמונה
של הפעולה שתצא מהיוזמה הזאת
ואיך היא עשויה להיראות.
אני בטוחה שהכל בשלבים ראשוניים,
אז לא נתפוס אתכם במילה.
כ"א: מתנהל תהליך אינטנסיבי מעכשיו ועד אוקטובר
שבו ננסה לגרום למעורבות
של מיטב החשיבה בעולם בנושא האקלים
סביב חמשת התחומים הגדולים האלה.
אנו מקווים לקבל הרבה הצעות
שביחד ינגסו נתח הגון מהבעיות האלה.
בחלקן יהיה אולי מרכיב דומיננטי.
למשל, בתעבורה:
האם נוכל לקרב איכשהו את קיצו של מנוע הבעירה הפנימית?
מה זה יחייב? זאת תהיה בעיה קלאסית בעניין הזה,
כי מה שהממשלות יחליטו עכשיו
תלוי במה שהן יראו שקורה במקומות אחרים.
האם יחול שינוי בהחלטות מנהלי ענף הרכב
אם הם יראו שמיליוני אנשים אומרים במדיה החברתית,
"אין סיכוי שאקנה מנוע בעירה פנימית"?
האם הם ישנו את דעתם בגלל איתות שוק של כמה מאות ראשי-ערים,
שאומרים, "בעיר שלי אני יוצר אזור נטול פחמן,
"ואנו נרחיב אותו, ונעשה זאת בקרוב"?
האם דעתם תשתנה כשמנכ"ל בעל חזון בתעשיית הרכב ייקח סיכון,
יתייצב ויאמר,
"זוכרים שאמרנו שנמשיך ככה עד 2050?
"לא. אנו רואים את הכתובת שעל הקיר,
"אנו רוצים להיות בצד הנכון של ההיסטוריה;
"נשיג זאת כבר ב-2030."
לדעתנו אפשר לעשות זאת.
בכמה מהסוגיות האלה זה יהיה תלוי
בהמון דיונים, מפגשים בין אנשים,
שיוכיחו -- ובזה את אשפית --
שאחרים מתייחסים לכך אחרת מכפי שאתם סבורים.
הם באמת משתנים, כדאי מאד להשתנות.
וזה מעלה בצורה הדדית את רמת האמביציה של כולם.
וזהו מעגל קסמים
ואנו כבר רואים שזה קורה.
אז זה מה שאנו מצפים בכל אחד מהנושאים האלה:
לדברים הכי גדולים ונועזים.
לחלום בגדול יותר מכפי שאנו רגילים,
כי סביב השולחן יש יותר אנשים מהרגיל,
כי זה נוגע למיליוני אזרחים.
זהו התהליך, ובמהלכו,
יהיו עוד הרבה אנשים מעורבים בחברות ובערים סביב העולם -
כך אנו מקווים,
ושהכל יתחבר בצורה מלהיבה באוקטובר
ותהיה לנו סיבה לחגוג.
שמי דומיניק דרייקפורד מ"מלאנין אס", MelaninASS,
או מדיה חברתית כערוץ תקשורת.
מתוך הבנת הזיקה הפנימית
שבין הצטברות הפחמן באטמוספירה
לבין הנצלנות המצטברת
וניצול המשאבים, הכלכלה הנצלנית,
שיוצרת אזורי קורבן של קהילות שחורות וילידיות,
איך אנו מתכננים,
או איך אתם מתכננים למתן מערכות דיכוי אלה,
כחלק מהאסטרטגיות שלכם בחמשת המרכיבים האלה,
כדי שנוכל באמת להתחיל לצמצם את הפליטות?
כ"פ: אם השינוי בכלכלה ובחברה שלנו
לא יכלול את סגירת פערי השוויון ואת סוגיות הצדק החברתי,
הרי שלא עשינו כלום.
כי כל הדברים האלה יחזרו אלינו.
לכן עלינו לחבק את החבילה כולה.
זה לא קל, אבל בהחלט אפשרי.
וזה אחד הדברים שמרגשים אותי בנושא שינויי האקלים,
כי זה נמצא בחוד השינוי,
אבל זה יעלה רבות מהבעיות האלה
שהוזנחו וננטשו מאחור.
זה יביא גם נושאים אלה אל החזית.
ולכן השינוי צריך להיות שינוי משולב.
אלן מאלוני, אדינבורו, מתרגמת TED: הי כריס, הי כריסטיאנה.
שאלתי היא האם מאמצים אישיים,
כמו הפסקת השימוש בקשי-שתיה או מעבר לטבעונות,
ישנו משהו,
או שמדובר רק בטיפות סמליות בים גדול?
כ"פ: שאלה טובה.
כ"א: זאת שאלה טובה.
כ"פ: הם חשובים לגמרי.
חשובים לחלוטין.
כי לא מדובר רק בקש הבודד שבו אני משתמשת.
העניין הוא בכך שאני לא משתמשת בקש הזה,
שאני הולכת למסעדה ואומרת למלצרים,
"סליחה, אני לא רוצה קש מפלסטיק, כי --"
ומעבירה להם שיעור קטן,
הם הולכים למנהל או למנהלת, שניגשים לשולחן ואומרים,
"סליחה, את מוכנה להסביר לי את זה?"
ואז את חוזרת על השיעור.
ומהר מאד,
נוצר שינוי במסעדה הזאת, ובעוד כמה מסעדות.
למען האמת, מידע הוא דבר מידבק.
וכך גם הרצון לנהוג נכון.
אז אל תסתכלו על זה כאילו, "מה זה קש?
"האם אני אשתמש בקש או בשקית ניילון?
"יש לי שקיות מחומר מתכלה בשביל קניות" וכן הלאה.
כל זה נחשב.
זה נחשב קודם כל מבחינתכם,
כי זאת תזכורת אישית למי שאתם ולמה שאתם מייצגים,
אבל זהו גם כלי חשוב מאד
לחנך באמצעותו את כל מי שמסביבכם.
כ"א: נכון, ואני חושב שלב העניין ביוזמה שלנו
הוא שכל זה חשוב -- מה שאוכלים,
איך אתם משתנעים וכו'. זה חשוב מאד.
אבל יש כוח אישי נוסף
שאנשים אולי לא מרבים לחשוב עליו,
ולדעתנו, כדאי להם; אנו מזמינים אותם לחשוב עליו:
מה שהם יכולים לעשות כשכירים
ומה שהם יכולים לעשות כתושבי העיר.
טמונה כאן האפשרות להגדלת כוח,
כשבאמצעות התארגנות, יצירת קשר עם אחרים,
נוצר לדעתנו קו ישיר לשינוי החלטות
ולכך תהיה השפעה עוד יותר גדולה על הבעיה.
אז התשובה היא "כן", אבל גם "יותר".
(צחוק)
כ"פ: יש שאלה ברשת, מכיתת תלמידים.
כ"א: מכיתה?
כ"פ: מה יכולים תלמידים לעשות?"
יופי, אני אוהבת את השאלה הזאת. לגמרי.
אז קודם כל,
בימי שישי, בשעה 11 - לכו להפגין.
באמת, נכון?
(מחיאות כפיים)
קדימה, קדימה.
ואת הלחץ הזה צריך לשמר.
אני שמחה מאד שיש כאן אנשים
שעושים את זה כבר 52 שבועות.
הבעיה עם זה, חבר'ה,
שזו לא ריצה למרחקים קצרים אלא מרתון.
אז כדאי שתכינו את עצמכם לעוד הרבה 52 שבועות, בסדר?
ושתשתפו עוד אנשים,
כי זה לא קל.
אילו זה היה קל, היינו כבר עושים את זה.
זה יהיה מאמץ ארוך-טווח.
אבל נהדר לצאת לרחובות,
אתם זוכים להמון תשומת לב מהתקשורת,
בגלל שאנו, המבוגרים הטפשים לא מילאנו את תפקידנו --
זה נהדר.
אז צאו והשמיעו את קולכם.
וגם בבית הספר,
אתם בהחלט יכולים לשפר דברים --
השאלה שזה עתה שאלתם ב-TED,
זאת השאלה שכל תלמיד ותלמידה צריכים לשאול את ביה"ס שלהם:
"מניין מגיע החשמל שלי?"
לכו על זה, בסדר?
סטודנטים באוניברסיטאות --
איך ייתכן שיש לנו עדיין מכללות ואוניברסיטאות
בלי אנרגיה נקיה ב-100%,
ושלא העבירו את ההון והתרומות שלהן
לטכנולוגיות מעוטות-פחמן?
זה פשוט לא-יאומן.
(מחיאות כפיים)
ולבסוף, הדבר הכי חשוב שהצעירים יכולים לעשות
הוא לשאול את ההורים,
"מה לעזאזל אתם עושים בקשר לעתיד שלי?"
כי תשמעו משהו מדהים:
שוחחתי עם -- חשבתי כמה הרבה --
שוחחתי עם לפחות שלושה, אם לא ארבעה מנכ"לים מתעשיית הנפט והגז.
שוחחתי עם שלושה-ארבעה משקיעים חשובים,
ראשי חברות ההשקעות שלהם,
שניגשו אלי, לרוב בחשאי,
ואמרו, "כריסטיאנה, הסיבה לכך שאני מתנהל אחרת בעסקים שלי
"היא כי בתי או בני
"שואלים אותי בערב, 'מה לעזאזל אתה עושה בקשר לעתיד שלי?' "
זאת שאלה עם הרבה עוצמה,
ורק הצעירים יכולים לשאול אותה.
נצלו את הכלי הזה --
שאלו את הוריכם מה הם עושים בקשר לעתידכם.
סליחה על "לעזאזל".
(מחיאות כפיים)
הי, אני ג'ו קונפינו מה"הפינגטון פוסט", the HuffPost.
כריסטיאנה, שאלה לי אלייך:
אחד הדברים שלא זכו לביטוי רב
קשור למסורות הרוחניות
ולתפקיד שלהן,
כי מה שאנו רואים
הוא שהחוכמה הקדומה באה כיום לידי ביטוי
בכל הנוגע לתלות ההדדית ולכך שדבר אינו עומד בפני עצמו.
איך נוכל להיעזר במסורות הרוחניות כדי לחולל את השינוי?
כ"פ: לדעתי, יש עוצמה רבה בהבנה,
בין אם אתה אדם רוחני
שעוסק במדיטציה ובהרחבת התודעה
או אדם דתי, או חילוני,
מה שלדעתי יש בו המון עוצמה
בקשר להבנה הרוחנית של הנוכחות האנושית עלי-אדמות,
הוא ההבנה שאין לנו קיום נפרד.
זה לא, "שם כדור הארץ,
"וכאן - בני האדם."
אנו מחוברים לגמרי לכל שאר המינים
ולכל שאר היצורים החיים,
ועשיית הדבר האחראי לגביהם
היא עשיית הדבר האחראי לגבינו,
ולהיפך.
כך שהקשרים ההדדיים האלה נובעים מהמסורות הרוחניות,
אבל לא צריך להיות דתי או רוחני כדי להבין זאת.
כי העובדה היא
שכל טיפת מים שאנו שותים מגיעה מהטבע.
כל פירור מזון שאנו אוכלים
מגיע מן הטבע.
ומוטל עלינו לרפא את הקשר הזה.
כ"א: נשמח לכל מעורבות.
(מחיאות כפיים)
הי, קיילי רושיץ' מ"בגדי יומיום לנשים", Women's Wear Daily.
ברור שתעשיית האופנה אחראית לחלק נכבד מפליטות הפחמן,
אז אני תוהה מהי השקפתכם ביחס לצריכה נבונה?
כ"א: היעד המרכזי הוא ליישר קו בו-זמנית
מבחינת שינוי המודעות לגבי מה שהחברות עושות
מה שהעובדים עושים, מה שהצרכנים עושים.
אם השינויים יקרו כולם באותה עת, זה יכול לחולל שינוי.
כיום, תמיד מישהו אחר הוא הבעיה.
"המשקיעים שלנו לא מרשים לנו לעשות את זה."
"אין שוק למוצר הזה, למרות שהוא טוב ומקיים יותר."
לכן, כל חלקי התצרף צריכים להשתבץ באותו הזמן.
זאת תקוותנו.
ולכן לא אנו צריכים להוביל את זה
אלא העובדים והמנכ"לים והצוותים המובילים שעובדים באותה תעשיה.
עליכם לעשות יד אחת, לשנות משהו.
ולזרום עם רוח הזמן המשתנה --
זה יצליח גם מנקודת ראות עסקית.
כ"פ: אני יכולה לתפוס על זה טרמפ?
הרי מזה שנים, מאות שנים,
שאנו צורכים במנטליות של ניצול משאבים וצריכה.
ההתנהלות שלנו בחיים
ובאופן שבו מוקמים עסקים,
היא לנצל, להשתמש, להשליך, לנצל, להשתמש ולהשליך.
זהו פישוט, אבל בכנות, זה עד כדי כך פשוט.
וכדי להבין שהקו הזה, מניצול להשלכה,
כבר לא יכול להימשך, שכעת זה צריך להיות מעגלי,
עלינו לעבור לכלכלה מעגלית
שמשתמשת בכל משאב מנוצל --
שהרי נמשיך לנצל משאבים --
אבל לא פעם אחת אלא פעמיים, שלוש, ארבע, חמש, עשר פעמים,
שוב ושוב ושוב במחזוריות.
זאת כלכלה מעגלית.
ועלינו להגיע לשלב הזה,
כי בכנות, נגמרים לנו המשאבים מכדי שנמשיך לנצלם.
הי, שמי ג'ודי שו קליין,
מה"מורנינג פוסט של דרום סין", South China Morning Post,
סוכנות פרסום מהונג-קונג, כאן בארה"ב.
אנו מדווחים כבר יותר משנה על מלחמת הסחר,
ולמעשה אנו חיים בעולם
שבו מדינות מתנתקות אלו מאלו.
איך מתגברים על המגמה הזאת ומאחדים את כולם?
כ"א: אין לנו מושג. אלה באמת בעיות קשות מאד.
ברור לנו שעלינו להביא את כולם אל השולחן
ולנהל את השיח.
אנשים רבים מאד בסין, כולל בממשל הסיני במקרים רבים,
נקטו צעדים נועזים
כדי להתמודד עם הבעיה.
המערב יכול ללמוד הרבה ממה שקורה בסין.
כ"פ: הייתי אומרת,
שבעולם שבו אנו רואים גל של לאומנות ופופוליזם,
הדרך להתמודד עם זה היא דווקא להרחיב
את היקף המעורבות,
כדי שהאחריות להתמודדות עם סוגיות האקלים
לא תיפול רק על הממשלות הנפרדות.
נכון, התפקיד שלהן חשוב,
אבל אנו יכולים גם להוריד את זה
לרמות שונות של מעורבות, כלומר, לרמת האדם הבודד.
וכשנבין שכולנו בני-אדם והעתיד משותף לכולנו,
לא יהיה דבר כזה, שכולנו כאילו בסירה אחת
ורק מי שקרוב לחור שבה עתיד לטבוע. לא.
או שנטבע ביחד, או שנצוף ביחד.
שמי ג'סטין קאלמה מהאתר "דה וורג'," The Verge,
תודה רבה על זה.
השאלה שלי נוגעת לעקבות הפחמניות של TED ו"יו-טיוב".
הזרמת וידאו זוללת כמויות אנרגיה עצומות,
ומסקרן אותי לדעת מה TED ו"יו-טיוב"
יעשו כדי לצמצם את פליטות גזי החממה שלהן,
הנובעות מכך.
כ"א: אינני יכול לדבר כמובן בשם "יו-טיוב".
הייתי אומר, אם לצטט שורה משל ג'ורג' מונביוט,
שבתנועה הזאת כולנו צבועים.
מי שאי-פעם קנה משהו,
או לובש בגדים או אוכל מזון,
הוא צבוע, הוא יוצר פליטות.
זה חלק מהחיים.
ולדעתי, שלמות היא --
יש סכנה שהשלמות,
ההשתדלות והתמקדות-היתר בעניין הזה
והשיפוטיות הנלווית לכך יאטו את כולם.
אנו רוצים שזאת תהיה קואליציה של כל מי שמסכימים
שהם אינם מושלמים אבל מוכנים לפעול.
כל התהליך הזה הצית שיח נרחב ב-TED
בשאלה איך לנהוג באופן אחראי יותר,
וזה עתיד להימשך כך.
בהחלט לא נפסיק להזרים סרטונים.
מתישהו צריך לעשות את החשבון,
העניין הוא לתת לכדור הארץ יותר ממה שלוקחים ממנו,
זהו בעיני כלל הזהב ואני אישית מאמין בו.
אז אם רעיון שמופעל בטיפת חשמל
יכול להצית משהו אצל מישהו,
אני מעדיף את הרעיון על פני החסכון בחשמל.
אבל אין כאן שלמות.
ויש לנו בהחלט המון דברים לשפר.
נשמע כאן ואז מאחורה.
הי, אני ליין פלורשים מה"וול סטריט ג'ורנל",
וכריס, אהבתי מאד את מה שאמרת
לגבי תעשיית האופנה ואיך הם יכולים להשתנות
ועל כך שזה דורש מפגש בין העובדים והמנכ"לים,
כי מי מבין תעשיה יותר ממי שעובד בה
ואת התהליכים והתשתיות שלה,
אבל אני תוהה מה עם חברות עם עקבות סביבתיות עצומות,
ושתיים כאלה שעולות מיד על הדעת הן "אמזון" ו"זארה",
ושבהן, לכל הדעות,
לעובדים, לשכירים אין מי-יודע-מה כוח
ולמנכ"לים אין מי-יודע-מה תמריץ לשנות את המצב.
מה אתה אומר על חברות כאלה?
כ"א: זה עתיד להיות נושא חשוב מאד לדיון,
משום שאנו נתונים במצב אירוני
שבו האנשים שיכולים לעשות הכי הרבה כדי לפתור את הבעיה
הם כיום הכי פוגעניים.
אז מה עושים?
האם מצרפים אותם לשיח או לא?
לדעתי, צריך לצרף אותם לשיח,
כל עוד הם יפגינו מעורבות רצינית.
למשל, "אמזון".
ג'ף בזוס אכן הקשיב למה שאמרו רבים מעובדיו --
העמדה שלהם היתה נוקשה ביותר, לעובדים שם,
לגבי העקבות הפחמניות --
הוא הקשיב, שוחח איתך ועם אחרים.
והם הכריזו, לדעתי נכון לומר "הכריזו" --
כ"פ: נכון.
כ"א: הם הכריזו על מחוייבותם
להאיץ בעקרון לאפס עקבות עד 2040, אם הבנתי נכון.
מדובר בחברות עם אלפי, עשרות אלפי משאיות
ואריזות וכל השאר.
ככה תיפתר הבעיה.
אז אני אומר שנזמין מנכ"לים אלה לקחת בזה חלק,
ונדרבן אותם להתייחס לכך ברצינות
ולהגביר את הקצב, אולי יותר ממה שנוח להם.
אבל זה, לדעתי, מה שעלינו לעשות.
לא להוקיע או להחרים
לפני שניהלנו לפחות שיחה רצינית אחת על,
"הגיע הזמן,
"העובדים שלכם רוצים בכך,
"הלקוחות שלכם רוצים בכך,
"המשקיעים שלכם יותר ויותר רוצים בכך.
"בואו נעשה את זה."
זאת תקוותנו.
כ"פ: ומה שנפלא בחברות בגודלה של "אמזון",
או "וולמארט", כשהיא עשתה זאת,
הוא שיש להן אפקט מחלחל עצום כלפי מעלה.
כי כשג'ף בזוס קם ואמר,
"אהפוך את 'אמזון' לנייטרלית מבחינה אקלימית עד 2040 --"
הסכם פריז אמר עד 2050,
והוא כמובן רצה לצאת יותר טוב.
אז 2040 היא היעד של "אמזון".
יופי. נוודא שהוא עומד בזה.
ומה שמדהים בזה הוא,
שכדי ש"אמזון" תהיה נייטרלית מבחינה אקלימית עד 2040,
עליהם לעבור על כל שרשרת האספקה שלהם, מלמטה עד למעלה.
עליהם לעבוד עם כל החברות השונות
שמספקות להם שירותים ומוצרים
ולהפוך גם אותן לנייטרליות-אקלימית מוקדם ככל האפשר.
כי אחרת "אמזון" לא תוכל לעמוד בהתחייבות שלה.
ולכן, חברות גדולות תופסות מקום מרכזי ביותר בכל זה,
כי לא מדובר רק בטביעת הרגל שלהן,
אלא גם בטביעת הרגל המוטמעת בכל שרשרת האספקה שלהן.
והשינוי הזה הוא באמת עצום.
כ"א: שאלה אחרונה.
ג'קי פאדילה: שמי ג'קי מ"הרי החדשות", NowThis News,
אני עובדת מידי יום עם פעילי אקלים צעירים
כמו אלה ששמענו היום,
אבל כשמכינים עליהם כתבות,
כולל על גרטה ת'ונברג,
אני רואה בפניהם ביקורת עזה,
ובגדול, זה בגלל הפער הבין-דורי.
אינני יודעת אם אתם מכירים את הביטוי "אוקיי בומר",
(צחוק)
אבל נראה שיש המון האשמה או הטלת אחריות
שחלקם דורשים,
ומצד שני, אנו רואים מחסור בחינוך
או סתם בורות בנושא הזה.
מהי עצתכם לצעירים כתגובה לביקורתיות הזאת,
וכדי לטפח שיח בונה?
כ"פ: אולי כדאי שנשאל אותם.
שיי בסטידה: תודה על השאלה שלך.
כ"א: בואי הנה.
(מחיאות כפיים)
ש"ב: נכון שאנו יותר ויותר נתקלים בביקורת,
ולא רק כשאנו מדברים עם אנשים, עם מכחישי אקלים,
או דברים כאלה,
אלא גם במדיה החברתית.
זהו כלי לשיתוף מידע לארגון ההפגנות שלנו ולהפצת ידע
אבל זה גם כלי שמשמש אנשים שרוצים לערער אותנו,
לתקוף אותנו באופן אישי.
והדרך שלנו לשמור על עמידות
היא שכאשר אנו מקימים בינינו קהילה,
כשאנו מתארגנים,
אנו מחקים את העולם שברצוננו לראות.
בהתארגנות שלנו אין היררכיה,
כולנו פועלים באופן קונסטרוקטיבי למען אותה המטרה,
ובוחרים בדברים שחשובים לנו כדי שההפגנה תהיה הכי טובה שאפשר.
בניו-יורק יש לנו 300,000 מפגינים,
הרמנו קונצרט שלם.
קראו לו "אקלימלה", Climchella,
זה היה נהדר.
(צחוק)
אבל הנקודה היא שזה לא יעצור אותנו.
הביקורת לא תעצור אותנו.
ולמרות שברור לנו שאנו ילדים,
ושלא באנו להגיד לכם מהם הפתרונות
שכבר קיימים.
אנו נמשיך לעשות את זה,
כי כל ילד וילדה שאיכפת להם ממשבר האקלים
יגדלו וילמדו הכל דרך העדשה הסביבתית
כדי לשנות כך את העולם.
באנו כדי לומר לכם,
אישית, פעילי אקלים שאני מכירה לא אומרים "אוקיי בומר",
כי אנו שואפים לשיתוף-פעולה בין-דורי.
ובעיני, להאשים ולפלג
לא יביאו אותנו לשום מקום,
ולכן אנו לא משתמשים בזה,
וגם לא נראה לי שצריך,
ואני בעצם רוצה להודות לכל מי שעושה משהו,
כי מדובר בעשייה בהשראת עשייה.
ואתם נותנים לנו השראה,
ואנו שמחים שגם אנו נותנים לכולכם השראה.
(מחיאות כפיים ותרועות)
(מחיאות כפיים)
כ"א: וואו.
(מחיאות כפיים)
כ"פ: הרי לכם.
(מחיאות כפיים ותרועות)
(מחיאות כפיים)
כ"א: אלה המלים הכי טובות לסיים איתן.
תודה לכם.
(מחיאות כפיים)