Добрий день.
Мене звати Анастасія. Я математик-програміст і волонтер TEDx.
У цьому короткому відео я розповім, як субтитрування змінило моє життя.
Рік тому я стала волонтером TEDx і познайомилася з редактором Amara.
Перше, з чим я зіткнулася - це обмеження за кількістю символів.
Як ви напевно пам'ятаєте, в одному рядку субтитрів Amara
ми пишемо не більше 42 символів.
42 символи - за 2 секунди.
Так відбулася перша зміна в моєму житті:
Я зацікавилася можливостями мозку під час читання з листа і екрану.
Можливості мозку під час читання обмежені.
Кількість символів, які мозок розпізнає
під час однієї фіксації погляду на тексті -
це «пляшкове горлечко» процесу читання.
Той, хто розпізнає більшу кількість символів під час читання,
читає швидше.
Але середня температура по лікарні - саме 42 символу за 2 секунди,
або 21 символ в секунду.
Дізнатися більше
мені допомогла монографія Д. А. Тарасова, яка називається «Зір і читання».
Далі сталося ось що.
Я дізналася, що сильні заголовки статтей в новинних стрічках
довжиною не більше 42 символів.
Тому що рівно стільки легко помітити, усвідомити і оцінити
за одну фіксацію погляду.
Час, за який ми приймаємо рішення - читати далі текст чи ні,
дорівнює двом секундам.
Сильний заголовок за дві секунди
переконує людини продовжити читання.
Це привело мене на курс журналістики в Універсаріум,
де я навчилася відрізняти хорошу журналістику від поганої.
Я дізналася, що перший абзац новинної стрічки
теж обмежений за кількістю символів.
Дізналася, хто винайшов СМС,
а також те, чому в СМС 160 символів, а в Твіттері - 140.
Хоча кількість символів в СМС і Твіттері за офіційними даними пов'язана
скоріше з технічними обмеженнями, ніж з можливостями мозку,
ці цифри вражаюче близькі до 168 символів, які можна прочитати
за 8 секунд.
А 7-8 секунд - це час, яке є у журналіста,
щоб зачепити читача в першому абзаці,
після прочитання заголовка.
Звичайно, в різних мовах
кількість символів, які можна оцінити
при одній фіксації погляду, відрізняється.
Але для латиниці і кирилиці ці дані в цілому вірні.
Я зрозуміла, чому стислість сестра таланту.
Мені захотілося більше знати про сильний, чистий,
впадаючий у пам'ять текст.
Так я дізналася про сервіс Главред і про Максима Ільяхова.
Разом з тисячами інших людей зробила передзамовлення книги Главреда
і записала в щоденник мрію одного разу закінчити курси редакторів.
завдяки субтитрами я брала участь в Тотальному диктанті
і написала диктант на оцінку «добре».
завдяки субтитрами я познайомилася з неймовірними людьми:
Деном Мейером, шаблековтачем, рекордсменом Гіннеса;
волонтерами TEDxSadovoeRing а також TEDxSkolkovo;
з тими, хто робить в Росії соціальний бізнес:
Катериною Затуливєтєр і її проектом Altourism.
Для людей з вадами слуху,
для людей, які з різних причин не можуть дивитися відео зі звуком,
субтитри - це вихід з положення. Часто - єдиний вихід.
З субтитрами легше вчити іноземні мови і знати,
що разом з допомогою іншим людям я покращую і російську мову, треную мозок.
Субтитри для мене - шанс пам'ятати білоруську і українську мови,
а також вдосконалювати англійську.
І я бажаю кожній людині, яка хоч раз подивився відео з субтитрами,
зробити субтитри до свого відео
(Це незвичайний, гарний досвід, який допоможе краще відчувати текст)
або приєднатися
до команди волонтерів TEDx задля ідей, гідних розповсюдження.
Дякую.