בחברה, אנחנו צריכים לשמור על חוקים ששומרים על הסדר.
האם ידעתם שכל החומרים הכימיים שומרים גם הם על חוקים מסויימים?
למעשה, אנחנו יכולים לתאר את החוקים האלה על ידי מבט במערכות יחסים.
כמה חוקים פשוטים להתחיל איתם הם אלה ששולטים בגזים.
ב1662, רוברט בוייל הבין שלגזים יש תגובה מעניינת
כששמים אותם במיכל ומשנים את הנפח.
קחו בקבוק ריק ושימו עליו פקק, כך תסגרו את המיכל.
עכשיו מעכו את הבקבוק שלכם, ומה קורה?
הלחץ בתוך הבקבוק גובר כשנפח המיכל קטן.
אתם יכולים למעוך את המיכל רק עד שהגזים בפנים דוחפים חזרה את ידיכם.
זה נקרא יחס ההיפוך, והוא משתנה באותו קצב לכל גז.
חוק בוייל מאפשר לכימאים לצפות את נפח הגז בכל לחץ
מפני שהיחס תמיד זהה.
ב1780, ג'אק צארלס הבחין ביחס שונה בין גזים והטמפרטורה שלהם.
אם אי פעם ראיתם כדור פורח, ראיתם את החוק הזה בפעולה.
כשהכדורים נפרשים, הם שטוחים לחלוטין.
במקום לנפח את הבלון כמו בלון מסיבות, הם משתמשים בלהבה ענקית כדי לחמם את האויר בתוך המעטפת.
כשהאויר מתחמם, הבלון מתחיל להתנפח כשנפח הגז גדל.
ככל שהגז מתחמם, גדל הנפח, וזה חוק צ'ארלס.
שימו לב שהוא שונה מחוק בוייל.
חוק צ'ארלס הוא יחס ישיר.
כשהטמפרטורה עולה, הנפח גדל גם הוא.
החוק השלישי גם ניתן להדגמה בקלות.
כשאתם מנפחים בלון מסיבות, הנפח גדל.
כשאתם נושפים, אתם דוחפים יותר ויותר גז לתוך הבלון מריאותיכם.
זה גורם לנפח הבלון לגדול. זה חוק אבוגדרו בפעולה.
כשמספר החלקיקים של הגז שמוספים למיכל גדל,
הנפח יגדל גם הוא.
אם תוסיפו יותר מדי חלקיקים, ובכן, אתם יודעים מה קורה אז.
חוקים נמצאים בכל מקום, אפילו בחלקיקים הקטנים ביותר של הגז.
אם תלחצו עליהם, הלחץ יגדל כשהחלקיקים נדחקים אחד לשני.
נפח נמוך משמעו לחץ גבוה מפני שהחלקיקים האלה לוחצים חזרה.
כשהטמפרטורה עולה, חלקיק גז מתרחקים אחד מהשני, והנפח גדל גם הוא.
לבסוף, אם תוסיפו גז למיכל סגור, נפח המיכל יגדל.
אבל הזהרו לא להוסיף יותר מדי, אחרת תוכלו להשאר עם בלון מפוצץ.