(Muzika)
(Muzika se završava)
(Aplauz)
Upravo ste videli kako se svira laserska harfa.
Zašto laserska, je jasno.
A zašto harfa?
Pa zato što ovi vertikalni snopovi koje ste malopre videli
podsećaju donekle na žice na pravoj harfi.
Na pravoj harfi bismo okidali žice,
a ovde prekidamo laserske snopove.
Laserska harfa je povezana sa računarom.
Na računaru biramo koji će se instrument čuti,
tako da preko laserske harfe možemo da sviramo kontrabas,
saksofon, violinu, bubanj,
bilo koji drugi instrument.
Može to da bude i neki sintetički generisani zvuk, sempl, itd.
Harfa je samo "okidač" nota.
Centralni deo harfe je jedan mali računar koji se naziva mikrokontroler,
i može se reći, to je njegov mozak.
Taj mikrokontroler komunicira sa računarom
i šalje otprilike poruke u ovom formatu, sada ću malo da karikiram:
"Hej, ćao, ja sam laserska harfa.
Javljam se sa kanala broj jedan.
I, pošto je onaj ko svira prekinuo laserski snop broj jedan,
ti mi uključi notu C2 i pojačaj je do 80 posto maksimalne jačine."
Za neki drugi snop, taj protokol bi glasio slično,
s tim što bismo imali situaciju da se recimo uključi nota E4
i do 60 posto maksimalne jačine da se čuje.
Na računaru je potrebno imati instaliran DAW - digital audio workstation.
To je neki od programa za snimanje i obradu zvuka,
kao što su Ableton, Q-BASE i slično.
I on treba da je u stanju, a jeste,
da interpretira te poruke koje je poslala laserska harfa.
U biblioteci zvukova u tom programu
se biraju tzv. virtuelni muzički instrumenti,
i to mogu biti neki od onih koje sam malopre naveo.
U ovom mom današnjem setapu, ja imam ovde jednu nožnu pedalu.
Videćete posle u nastupu,
kada je pritisnem, harfa će se brzo zaklopiti
i ponovo otvoriti,
i na taj način mogu da promenim broj snopova koji harfa ima,
kao i notnu banku, odnosno raspored nota.
Taj protokol kojim harfa komunicira sa računarom
naziva se MIDI, to je skraćenica od Musical Instrument Digital Interface,
i kao što samo ime kaže,
on služi za povezivanje muzičkih instrumenata, opreme, računara,
u jedan sistem, pri čemu svaki od elemenata tog sistema
je potrebno da podržava MIDI specifikaciju.
Taj MIDI protokol je moguće progurati kroz USB kabl,
tako da sam ja USB konekciju koristio za spoj harfe i računara.
E sad, kako laserska harfa može da se realizuje?
Neka osnovna podela je na dva tipa.
Prvi je "framed", drugi je "frameless".
"Framed" ili pristup sa ramom
bi bio takav da bismo imali jedan mehanički ram,
pri čemu bi na gornjem delu tog rama postojao niz senzora,
za svaki od snopova po jedan senzor.
U ovom drugom, "frameless" iliti pristupu bez rama,
koji je malo više "fancy", koji sam ja koristio,
imamo samo jedan senzor koji se nalazi ovde na podu,
i samo jedan laser.
E sad, kako je dovoljan samo jedan senzor i zašto je dovoljan samo jedan laser?
Pa zato što taj laserski modul se ispaljuje vodoravno
i nailazi na jedno ogledalo od koga se odbija, i tako dobijamo prvi snop.
To ogledalo se nalazi na osovini malog motora
koji se naziva galvanometar,
i galvanometar je u stanju da veoma brzo i precizno pomera to ogledalo
i zaustavlja u definisanom broju pozicija.
Tako da, praktično, pošto se to relativno brzo radi,
taj mikrokontroler, koji sam isprogramirao unapred,
u svakom momentu zna u kojoj poziciji je to ogledalo.
I zna, ako je nastala refleksija od ruku onog ko svira,
tačno od kog snopa je moglo u tom trenutku da nastane.
Zato je dovoljan jedan senzor na podu.
To je takozvano multipleksiranje u vremenu.
Od ostalih hardverskih komponenti, tu postoje sva potrebna napajanja,
drajverske pločice za laser i galvanometar,
i imamo tri potenciometra koja su zanimljiva.
Jedan služi da bi se razmak između snopova međusobno kontrolisao,
drugi da se ukupan set lasera pomera levo-desno,
i treći služi za podešavanje osetljivosti harfe,
jer nije isto da li svirate u potpunom mraku
ili nekom ambijentu gde ima manje ili više svetla.
E sad, otkud ja u svetu muzike
i šta me je to inspirisalo da napravim lasersku harfu?
Odrastao sam u muzičkoj porodici, uvek sam bio okružen gomilom instrumenata.
Neke prve akorde na gitari sam odsvirao sa pet-šest godina.
Posle sam se interesovao za neke druge muzičke instrumente,
kao što su bas, bubanj, klavijature.
Tu je uvek bilo nekih vinil ploča, rokenrol, bluz, fank,
na tome sam odrastao.
Kako sam postajao zreliji,
zainteresovao sam se za neke druge muzičke žanrove,
kao što su džez, soul,
ali sa druge strane i za neke modernijeg tipa,
kao što su na primer drum 'n' bass, house, techno, dubstep.
I u stvari u mom nekom stvaralaštvu danas
pokušavam da napravim fuziju svih tih muzičkih žanrova
i da koristim, kao što vidite, što više instrumenata u svemu tome.
Sa druge strane, oduvek sam se interesovao za nauku i tehnologiju.
Na ETF-u u Beogradu sam se zainteresovao za programiranje i elektroniku.
I nekako...
pokušavao sam ta dva sveta da spojim uz neki treći svet,
a to je da me interesuje kako to stvari rade ispod haube.
I onda kada sam video koncert Žana Mišel Žara,
jedan od koncerata gde on svira lasersku harfu,
tu mi je kliknulo da bih mogao i sebi da probam da napravim jednu verziju harfe.
I onda sam na master studijama na ETF-u napravio koncept realizacije,
a na jednom od ispita na doktorskim studijama
sam taj projekat završio do samog kraja.
Ono čime se trenutno bavim,
jeste da sam programer u jednoj softverskoj kompaniji,
a muzika je oduvek bila moja velika ljubav i hobi,
međutim, takav pogled na stvari
i dan danas, uzimam sa velikom rezervom, fusnotom,
voleo bih da se te stvari možda u nekom momentu i promene.
Tako da, svaki dan pokušavam da na polju muzike se pomerim
makar korak unapred,
i tako odigram još jedan loto tiket,
sa nadom da će me muzički bubanj u nekom momentu obradovati sedmicom.
Mislim da u poslednje vreme imam sve više pogodaka.
Ono gde sada trenutno nastupam
jesu neka mesta gde su agende prilično dosadne,
neke govorancije i slično,
gde je potrebno nekim tzv. "wow" efektom malo razmrdati publiku.
I tu se mogu čuti npr. Faithless, Prodigy, ali i neka dela klasičnih kompozicija.
Zainteresovao sam se i za "looping" tehniku.
U tom smislu sam nabavio "looper",
uređaj koji je u stanju da odsvirane sekvence ponavlja iznova i iznova.
Tako da možete da odsvirate nešto na basu, gitari, klavijaturama,
i da u roku od 30 sekundi do minut imate celu kompoziciju.
I na poslednjem, ali nikako najmanje važnom mestu,
mislim da me je ovaj muzički bubanj konačno obradovao,
zato što smo, moj prijatelj, Janko Dragović i ja,
koji je inače sjajan producent, DJ i kreativni muzičar,
oformili bend pod nazivom "Dual Flux", ili na srpskom "dual fluks" -
(Smeh)
koji je juče izbacio svoj prvi album, EP.
I u suštini, mi pokušavamo da napravimo neki "live act"
koji će izgledati slično kao što ćete uskoro da vidite.
Ne opterećujemo se muzičkim žanrovima,
i on je isto naslušan svakakve muzike
i pokušavamo da napravimo tu neku "world fusion"
fuziju svega što nas zanima i interesuje.
Tako da, sada će imati premijeru jedne od tih numera sa tog albuma,
pod nazivom "Sideliners".
(Aplauz)
(Muzika)
(Muzika se završava)
(Aplauz)