Antibiotici: iza kulisa, oni omogućavaju modernu medicinu.
Koristimo ih za lečenje zaraznih bolesti,
ali i za omogućavanje svega od hirurgije preko hemoterapije
do transplantacije organa.
Bez antibiotika,
čak i rutinski medicinski postupci mogu prouzrokovati infekcije opasne po život.
A postoji rizik da ih izgubimo.
Antibiotici su hemikalije koje sprečavaju rast bakterija.
Na žalost, neke bakterije su postale otporne
na sve postojeće antibiotike.
U isto vreme, prestali smo da otkrivamo nove.
Ipak, postoji nada da možemo prevazići ovaj problem.
Ali prvo, kako smo dospeli u ovu situaciju?
Prvi široko korišćeni antibiotik bio je penicilin,
koji je 1928. otkrio Aleksander Fleming.
U svom govoru 1945, povodom dobijanja Nobelove nagrade,
Fleming je upozorio da bakterijska otpornost ima potencijal da uništi
čudo antibiotika.
Bio je u pravu: '40-ih i '50-ih godina,
rezistentne bakterije su već počele da se pojavljuju.
Od tada do osamdesetih godina,
farmaceutske kompanije su odgovorile na problem rezistentnosti
time što su otkrile mnoge nove antibiotike.
Isprva je to bio veoma uspešan - i profitabilan - poduhvat.
Tokom vremena, par stvari se promenilo.
Novootkriveni antibiotici često su delovali samo
na uski spektar infekcija,
dok su oni prvi bili široko primenljivi.
To nije problem sam po sebi,
ali to znači da manje doze ovih lekova mogu da se prodaju -
čineći ih manje profitabilnim.
U početku su lekari prekomerno prepisivali antibiotike,
takođe i za virusne infekcije na koje nemaju efekta.
Nadzor oko prepisivanja recepata se povećao, što je dobro
ali se time smanjila prodaja.
U isto vreme, kompanije su počele da pronalaze još lekova
koje pacijent uzima tokom života,
kao što su lekovi za krvni pritisak i holesterol
i kasnije antidepresivi i anksiolitici.
S obzirom da se koriste na neodređeno vreme, ovi lekovi su profitabilniji.
Sredinom '80-ih, nisu bile otkrivene nove hemijske klase antibiotika.
A bakterije su i dalje sticale rezistentnost i prenosile je dalje
deleći genetske informacije između pojedinačnih bakterija
i čak i sa drugim vrstama.
Danas su bakterije otporne na više antibiotika uobičajene
i sve je više vrsta bakterija koje su otporne na sve lekove.
Šta možemo učiniti povodom toga?
Potrebno je da kontrolišemo upotrebu postojećih antibiotika, napravimo nove,
izborimo se protiv rezistentnosti na nove i postojeće lekove
i pronađemo nove načine za borbu protiv bakterijskih infekcija.
Najveći potrošač antibiotika je poljoprivreda,
koja ih koristi ne samo za tretiranje infekcija
već i za podsticaj rasta životinja za ishranu.
Korišćenje velikih količina antibiotika
pojačava izloženost bakterija antibioticima
i samim tim njihove šanse da razviju otpornost.
Mnoge uobičajene životinjske bakterije,
kao što je salmonela, mogu zaraziti i ljude
i verzije otporne na lekove mogu nam biti prenete kroz lanac ishrane
i proširiti se putem međunarodne trgovine i putnih mreža.
Što se tiče pronalaženja novih antibiotika,
priroda nam nudi nova jedinjenja sa velikim potencijalom.
Organizmi poput drugih mikroba i gljivica evoluirali su milionima godina
kako bi preživeli u konkurentnim okruženjima -
što znači da često sadrže antibiotska jedinjenja
koja im daju prednost u preživljavanju nad određenim bakterijama.
Takođe možemo da spakujemo antibiotike sa molekulima koji inhibiraju otpornost.
Bakterija može razviti otpornost pomoću sopstvenih proteina
koji oslabljuju lek.
Pakovanjem antibiotika sa molekulima koji blokiraju oslabljivače,
antibiotik može da obavi posao.
Bakteriofagi, virusi koji napadaju bakterije ali ne utiču na ljude,
predstavljaju potencijalni novi put za borbu protiv bakterijskih infekcija.
Proizvodnja vakcina za uobičajene infekcije, u međuvremenu,
može pomoći u sprečavanju zaraze.
Najveći problem svih ovih pristupa je finansiranje,
koje je jako neadekvatno svuda u svetu.
Antibiotici su toliko neprofitabilni da mnoge velike farmaceutske kompanije
više ne pokušavaju da ih naprave.
U međuvremenu, manje kompanije koje uspešno izbace nove antibiotike
na tržište često bankrotiraju, kao američki Achaogen.
Nove terapeutske tehnike poput bakteriofaga i vakcina
suočavaju se sa istim fundamentalnim problemima kao tradicionalni antibiotici:
ako funkcionišu, iskoriste se samo jednom,
što zaradu čini slabom.
A da bismo se uspešno suprotstavili rezistentnosti na duži rok,
nove antibiotike moramo koristiti umereno -
što još više snižava zaradu njihovim tvorcima.
Jedno moguće rešenje je odvojiti profit od količine prodatih antibiotika.
Na primer, Velika Britanija testira model u kome
pružaoci zdravstvene zaštite nabavljaju recepte za antibiotike.
Mada vlade traže načine da stimulišu proizvodnju antibiotika,
ti programi su još uvek u ranim fazama.
Zemlje širom sveta će morati da urade mnogo više -
ali sa dovoljnim investicijama u proizvodnju antibiotika
i sa kontrolisanom upotrebom postojećih lekova,
još uvek možemo pobediti rezistentnost.