Антибиотиците: подпомагат голяма част от модерната медицина.
Използваме ги, за да лекуваме инфекциозни заболявания,
но и за безопасно подпомагане на всичко от операции до
химиотерапии до трансплантации на органи.
Без антибиотици
дори рутинни медицински процедури могат да доведат до животозастрашаващи
инфекции. А ние сме на път да изгубим антибиотиците.
Антибиотиците са химикали, които предотвратяват растежа на бактериите.
За жалост някои бактерии са станали резистентни
към всички налични в момента антибиотици.
В същото време сме спрели да откриваме нови антибиотици.
Все още, обаче, има надежда, че ще има развитие по проблема.
Но, като за начало, как въобще се озовахме в тази ситуация?
Първият широко използван антибиотик е пеницилинът,
който е открит през 1928 г. от Александър Флеминг.
В речта си от 1945 г. по повод присъждането му на Нобеловата награда
Флеминг предупреждава, че бактериалната резистентност има потенциала
да унищожи ползите на антибиотиците.
Той е бил прав: през 40-те и 50-те години на 20-ти век
вече са започнали да се появяват резистентни бактерии.
Оттогава до 80-те
фармацевтичните компании се справяли с този проблем,
откривайки много нови антибиотици.
В началото е било доста успешно и доста печелившо.
Оттогава някои неща се променили.
Новооткритите антибиотици били ефективни само
за определен набор от инфекции
докато първите антибиотици били по-широко използвани.
Само по себе си това не е проблем,
но значи и че могат да бъдат продавани и по-малки дози от антибиотиците -
което ги прави и по-малко печеливши.
В началото антибиотиците били предписвани твърде много -
дори и за вирусни инфекции, върху които нямали никакъв ефект.
Контролът на предписанията се увеличил, което е добре, но понижил продажбите.
В същото време компаниите започнали да създават други лекарства,
които могат да се приемат от хората цял живот,
като например лекарства за кръвно налягане и холестерол
и по-късно - антидепресанти и антистрес лекарства.
И тъй като могат да се приемат за неопределено време - са и по-доходоносни.
До средата на 80-те години не са открити нови химични класове антибиотици.
Но бактериите продължили да стават все по-резистентни и
да си предават това качество, споделяйки генетична информация помежду си,
а и междувидово.
Сега резистентните бактерии са често срещани
и се увеличават щамовете, резистентни към всички познати лекарства.
Какво можем да направим по въпроса?
Трябва да контролираме изпозването на сегашните антибиотици,
да създаваме нови, да се борим с резистентността
и да откриваме нови начини за борба с бактериалните инфекции.
Селското стопанство е най-големият консуматор на антибиотици,
като те се използват не само за инфекции,
но и за спомагане растежа на животни, изпозвани за хранителни нужди.
Използване на големи количества антибиотици
увеличава подлагането бактериите на тях
и така се увеличава и възможността да се създаде резистентност.
Много често срещани бактерии при животните, като салмонелата, могат да заразяват
и хора, а резистентните от тях могат да преминат в нас чрез храната
и да се разпространяват чрез международната търговия и пътуване.
По отношение откриването на нови антибиотици
природата е източник на убеждаващи нови съединения.
Организми като микроби и гъбички са еволюирали милиони години,
за да се приспособят да живеят в конкурентни среди,
което значи, че често пъти имат антибиотична компонента,
даваща им предимство в оцеляването.
Можем да пакетираме антибиотиците с молекули, инхибиращи резистентността.
Един от начините, по които бактериите придобиват резистентност, е чрез
собствени протеини, които разграждат лекарството.
Пакетирайки антибиотика с молекули, които блокират т.нар. деградатори,
той успява да си свърши работата.
Някои фаги и вируси, атакуващи бактерии, но не и хора,
са и тези, даващи поле за борба с бактериалните инфекции.
Разработването на ваксини за често срещани инфекции,
на първо място, може да предотврати някои болести.
Най-голямото предизвикателство на всички тези неща
е финансирането, което е крайно недостатъчно в световен мащаб.
От антибиотиците въобще не се печели много и затова
големите фармацевтични компании не ги разработват.
А по-малки компании, които успешно внасят нови антибиотици на пазара,
често пъти банкрутират, като например американската "Achaogen".
Нови терапевтични методи, използващи фаги и ваксини,
срещат същия фундаментален проблем като традиционните антибиотици:
ако работят добре - нужно е да ги използваме само веднъж,
което затруднява печалбите.
И за да противодействат на резистентността за дълго време
ние трябва да използваме антибиотиците пестеливо --
да намалим печалбите на създателите им дори още.
Възможно решение е да се разпределят печалбите от продадените антибиотици.
Например - Великобритания тества модел,
в който здравните специалисти купуват антибиотичен абонамент.
Докато правителствата търсят начини за поощряване разработването
на антибиотици, тези програми са все още в начални стадии.
Някои държави ще трябва да направят много повече от това --
но с достатъчно инвестиция
и умерено използване на настоящите лекарства
можем да продължим напред с войната с резистентността.