[voce feminină] Sunt o introvertită... și iubesc asta.
Și nu sunt singură.
Introvertiții sunt peste tot
și atitudinea noastră liniștită în viață,
nevoia noastră de solitudine, nu este un defect.
Este un dar.
Dar, ca introvertit, nu este mereu ușor să realizezi cât de minunat ești.
Lumea este un loc ce îi recompensează pe extrovertiți.
Un loc unde a fi gălăgios este luat drept încredere în sine și fericire.
Un loc unde toți au ceva de spus, dar nimeni nu ascultă.
Lumea birourilor deschise, petrecerilor de socializare, a personalităților puternice.
Cei ce vorbesc încet se simt excluși cu ușurință.
În copilărie m-am pierdut în mulțime.
Mulți au crezut că nu am nimic de spus sau că pur și simplu nu îi plac,
dar asta nu era adevărat.
Oamenii cred adesea că introvertiții sunt timizi sau antisociali,
dar acestea sunt concepții greșite.
Introvertiții, ca oricine, se pot distra socializând.
Petrecerile îi energizează pe extrovertiți pe când, după un timp,
introvertiții au nevoie de o pauză, departe de toată lumea.
Există o teorie științifică pentru asta.
Există 2 substanțe care se găsesc în creierul fiecăruia dintre noi:
dopamină și acetilcolină.
Dopamina este un plus de energie când ne asumăm riscuri sau întâlnim oameni noi,
și îi face pe extrovertiți să se simtă grozav.
Dar introvertiții sunt mai sensibili la dopamină
și sunt stimulați excesiv rapid.
De aceea, preferăm senzația unei arderi lente pe care o obținem
atunci când creierele noastre secretă acetilcolină.
Asta se întâmplă atunci când ne concentrăm sau citim.
Ne face pe noi, introvertiții, relaxați, alerți și mulțumiți,
dar acest fapt de abia este observat de extrovertiți.
Desigur, ca atâtea alte lucruri, este o situație oscilantă.
Poți înclina spre una din cele două stări sau să fii un pic din ambele,
adică să fii ambivert.
Acum mă înțeleg pe mine însămi mai bine.
Sunt adânc recunoscătoare pentru cum sunt.
În loc să mă preocup cu conversații neimportante
ascult răbdătoare, făcând cuvintele mele să conteze.
Am prieteni puțini, dar conexiunea dintre noi este profundă.
Iubesc să petrec timp singură.
În acele momente, o zi lungă și haotică se liniștește.
Pot să reflectez și să-mi ascult gândurile
și, în cele din urmă, să ma reconectez cu mine însămi.
Doar după aceea ... sunt gata să mă reconectez cu lumea din nou.
Am învățat strategii pentru a găsi liniștea în lumea noastră gălăgioasă,
fie că e vorba de muzică pentru a crea baloane de pace,
sau de a evada într-un parc tăcut la vremea prânzului.
Ador intensitatea și frumusețea haotică a lumii,
dar spațiile liniștite sunt cele în care mă simt acasă cu adevărat.
Dacă introversiunea ar fi prețuită mai mult de către societate,
ar putea influența puternic viitorul nostru.
Calitățile unice ale introvertiților sunt o forță tăcută, profundă.
După cum spunea Gandhi: "Poți zgudui lumea într-un mod delicat".
[voce masculină] Mulțumim pentru vizionare.
Nu uitați să vă abonați și să activați
notificările pentru noi video-uri.
Pe data viitoare!