Az egyszer használatos műanyag problémája
2018-ban a világ minden részén szalagcímekben köszöntött vissza ránk.
Mindannyian láttuk a WWF kampányaiban és képein.
Mindannyian láttunk már szabadtéri műanyaghulladék-lerakókat.
A műanyag csomagolás környezetvédelmi és egészségügyi problémákat vet fel,
amivel foglalkozni kell.
A Break Free From Plastic civil szervezetei megnevezték a felelősöket.
Ezek a vállalatok elhárították a felelősséget.
Azt állítják, mindig támogatták az újrahasznosítást,
és hogy az oktatás hiányosságai okozzák a problémát.
Azt hiszem, mindannyian okolhatóak vagyunk
az egyszer használatos műanyag iránti függőségünk miatt.
A márkák azt kínálják, amit a fogyasztók akarnak:
több kényelmet, olcsóbb árakat,
nem törődve a jövőbeli következményekkel.
A hirtelen támadt figyelem hatására a műanyagipar más ötletekkel állt elő.
Először is, növeljük az újrahasznosítás mértékét.
Azt gondolják, hogy a megfelelő szemetesbe tett műanyag csomagolást
újrahasznosítják?
Nagyon sajnálom, de el kell mondanom: szemben az üveggel, fémmel vagy papírral
a műanyagok mindössze 5%-ának van második élete –
azaz egy másik használható anyagot gyártanak belőle –,
és még kevesebb százalékából lesz újra műanyag csomagolás
egy zártláncú rendszerben.
És mi ennek az oka?
A műanyagot nem könnyű újrahasznosítani,
és gazdaságilag sem életképes,
mivel a műanyag nagyon olcsó.
Az egyetlen csomagolás, amelynek esélye van újabb palackká válnia,
az ilyen típusú átlátszó PET-palack.
Manapság azt állítják, hogy 50%-ban tartalmazhat újrahasznosított anyagot,
és 2025-re a 100%-ot célozzák meg.
Értik?
Nagyszerű.
De miért tartott olyan sokáig, hogy ez az ipar megmozduljon?
És ki fizeti majd a palackok többletköltségeit?
A műanyagipar egy másik nagyszerű ötlettel is előállt:
Készítsük a műanyagot bio-alapanyagokból, és tegyük komposztálhatóvá.
Ilyen típusú edényeket és poharakat kínálnak.
Ha elolvassák az edényen látható apró betűs részt,
rájönnek, hogy ez 94%-ban cellulózból,
6%-ban pedig titokzatos műanyag összetevőkből áll.
Ez a csésze PLA nevű műanyagból készült, kukoricakeményítőből.
Azt gondolják: "Nagyszerű ötlet.
Eldobhatom a csomagolást a biohulladékom maradékával együtt."
Vigyázat!
Ez csak ipari komposztálásra alkalmas.
Nem bomlik le a kerti komposztban vagy a hulladéklerakóban.
"Nos – gondolják –,
legalább ez a csomagolás, a megfelelő gyűjtőedénybe téve,
újrahasznosul vagy komposztálják."
Vigyázzanak!
A PLA szennyezi a műanyag újrahasznosítási rendszert,
az újrahasznosítók egyáltalán nem akarják látni a többi műanyag között.
"Oké, de ez legalább nem fosszilis tüzelőanyagból készül."
Megint csak vigyázzanak.
Számos környezetvédelmi szervezet szerint ez még rosszabb.
Ha mezőgazdasági erőforrásokra van szükségünk a csomagoláshoz,
az csak felgyorsítja az erdőirtást.
Szóval, értik.
Ez idő tájt ez nem olyan jó ötlet, és a konténereknek sem.
Talán a jövőben.
A táskák és vékony műanyag esetében a komposztálható műanyag járható út.
Bármilyen korlátjai is legyenek, minden újítás üdvözítő.
A hulladékgazdálkodás három pilléren alapul:
A hulladék mennyiségének csökkentése, az újrafelhasználás és az újrahasznosítás.
Mivel a műanyagipar nagyon erős ipar,
és az újrahasznosítás virágzó üzleti lehetőség,
sok állami és magánpénzt fordítanak az újrahasznosítás fejlesztésére.
A másik két pillér,
a csökkentés és az újrafelhasználás,
sokkal kevesebb figyelmet és pénzt vonz.
Vizsgáljuk meg a hulladék mennyiségének csökkentését.
Nagyszerű kezdeményezésekről beszélhetünk.
Csak hármat választottam ki ma estére.
Capannori városa Toszkánában 20 évvel ezelőtt úttörőként szervezett
egy nagy képzési programot polgárainak a hulladék csökkentése érdekében,
lenyűgöző eredményekkel:
Csupán tíz év alatt 38%-kal kevesebb lett a hulladék,
melynek több mint 80%-át újrahasznosítják.
Ez a siker városok százait ösztönözte világszerte,
hogy kövessék a példájukat.
Egy másik jó példa a csökkentésre:
A Biocoop, a legnagyobb bioélelmiszer-lánc Franciaországban,
2016-ban úgy döntött, hogy felhagy a palackozott víz értékesítésével,
mert ez, és idézem: "ökológiai rendellenesség".
Jogosan azt gondolják, Franciaországban biztonságos a csapvíz,
vagy könnyen szűrhető.
A Biocoop tovább is ment, és nemrégiben jelentették be,
hogy Párizsban megnyitják az első hulladékmentes szupermarketet.
Néhány aktivista még küzdeni is kész.
"Műanyagtámadásokat" indítanak,
minden felesleges csomagolást a szupermarketekben hagyva,
növelve a vásárlók tudatosságát,
és ösztönözve az üzleteket és beszállítókat a csökkentésre.
A csökkentés szinte ingyenes, hát csinálják saját kis műanyagtámadásaikat.
Válasszák a legkevésbé csomagolt termékeket.
Vásároljanak nagy kiszerelésekben,
például nem a kisdobozos joghurtokat.
Válasszák a kissé sérült tésztacsomagot, amelyet a legtöbb fogyasztó nem tenne.
A tökéletesség és személyre szabott kiszolgálás iránti megszállottságunk
szintén rendkívül környezetromboló.
Ami az újrafelhasználást illeti,
ez valódi lépés a körforgásos gazdaság felé.
Ha az újrafelhasználható csomagolásokról, főleg a visszaváltható üvegről beszélünk,
mindenki emlékszik, hogy használta őket, és milyen nagyszerű volt –
az idősebbektől, akik emlékeznek még a tejesemberre,
az utazókig, akik láttak olyan országokat,
ahol az üvegpalackokat most is nagy mennyiségben újrahasznosítják.
Új kezdeményezések is folyamatban vannak,
szupermarketek műanyagmentes sorokkal:
A Loop, az első online szupermarket, kizárólag visszaváltható csomagolással.
És igen, ez csak a kezdet,
csupán néhány helyen.
És óvatosnak kell lennünk; a csomagolás újrafelhasználásának
csak a helyi körforgásos gazdálkodási rendszerben van értelme.
De még a kezdeti hiányosságok ellenére is
támogatnunk kell ezeket a kezdeményezéseket.
Nemrégiben a kaliforniai Berkeley városa –
egy másik szép egyetemváros –
az élelmiszerek és italok eldobható tárolóinak tilalmát szavazta meg.
Nagyon egyértelmű, hogy ez az eldobható pohár vége,
helyébe üvegpohár és rozsdamentes acél szívószál lépett.
A Big Mac-juk újrahasznosítható tányéron lesz.
És igen, még a McDonald's is beszélt a Berkeley-kezdeményezés támogatásáról.
E nyolc perces előadás során
több mint nyolc millió műanyag palackot használtak a világon.
Ezek 85%-át nem gyűjtik be, és 400 évbe telik, mire eltűnnek.
Megfelelő egyensúlyt kell kialakítanunk a három pillér között.
A műanyag újrahasznosítása egyértelmű korlátokkal rendelkezik.
A hulladékcsökkentés és újrafelhasználás sokkal ígéretesebb megoldások.
A kormányoknak szabályozniuk kell a műanyagkérdést.
A WWF nemrégiben tett közzé egy sor ajánlást,
különösen, hogy a műanyagok árának tartalmaznia kell
a megszüntetésükig felmerülő, társadalom állta valódi költségeket.
A műanyag valódi ára nagyon fontos,
ha további lehetőségek felmerülését szeretnénk elérni.
Fogyasztóként mindannyiunknak készen kell állnunk arra,
hogy lemondjunk némi kényelemről és anyagi áldozatot hozzunk
egészségünk és környezetünk érdekében.
Készen állnak?
(Éljenzés)
Köszönöm.
(Taps)