גיבור לאומי? או אוייב הציבור מספר אחד?
דמויות היסטוריות הן פעמים רבות שנויות במחלוקת,
אבל למעטות סגדו או השמיצו
במהלך חייהן
כמו לנשיא השביעי של ארצות הברית.
זו ההסטוריה מול אנדרו ג'קסון.
"סדר, סדר, הממ, אה, על מה... אה כן, מר ג'קסון!
אתה מואשם בהשפלת משרדו של הנשיא,
גרמת להתמוטטות כלכלית
והפגנת אכזריות מול האינדיאנים האמריקאיים.
האם אתה מודה?"
"רגע, כבודו, אני לא עורך דין מהעיר הגדולה,
אבל אני יודע כמה דברים.
ואני יודע שהנשיא ג'קסון היה
איש פורץ גבולות עצמאי,
גנרל דגול,
ואדם אמיתי של אנשים."
"כבודו, ה'איש הזה של העם' היה מהמר,
שתיין, ותגרן.
באמת, אני שמעתי שנאמר
שהוא היה נלחם בהורדת המגבעת
ואז מוריד את המגבעת בעצמו.
אני שואל אותך,
האם אדם כזה היה ראוי למשרה הכי נכבדת באומה?
האם אנחנו יכולים לשכוח את הבלאגן של ההשבעה?
מי שמע אי פעם על הזמנת אספסוף שיכור
לתוך הבית הלבן?
זה לקח שנים לנקות את הריפוד."
"האספסוף השיכור, אדוני, היו אנשים אמריקאים,
ומגיע להם לחגוג את הניצחון."
"סדר, סדר! עכשיו, האם בחגיגה הזו היה פאי?"
"בסדר גמור. מר ג'קסון, האם זה לא המקרה
שמייד אחרי קבלת התפקיד
הצגת את מערכת הפינוקים,
והחלפת מאות עובדים פדרליים טובים
עם נאמנים למפלגה חסרי יכולת?"
"כבודו, הנשיא לא עשה כזה דבר.
הוא ניסה להפעיל רוטציה במשרד
כדי למנוע חלחול של עסקים לא כשרים.
זה היה שארית המפלגה
שהתעקשו לתת את המשרות לנאמנים שלהם."
"אבל מר ג'קסון הסכים, לא כך?"
"עכשיו, אה, תראו."
"תמשיכו הלאה.
מר ג'קסון, האם לא עזרת לגרום
לפאניקה הכלכלית של 1837,
והשפל הכלכלי שאחריה
עם המלחמה האובססיבית שלך
נגד הבנק של ארצות הברית?
האם זה לא היה וטו על אישורה מחדש,
כמו שעשית ב 1832,
פעולה של סרסור לא אחראי של העם
שלא היה הגיון כלכלי מאחוריו?"
"אדוני, לאדון יש דמיון מפותח.
הבנק היה פשוט דרך ליאנקים עשירים
להתעשר.
וכל פאניקת הכסף נגרמה
כשבנקים בריטיים העלו את רמות הריבית
וחתכו את ההלוואות.
להאשים את הנשיא בזה זה שערורייתי, אני אומר."
"אבל אם מר ג'קסון לא היה משמיד את הבנק הלאומי,
הוא היה מסוגל להלוות לחקלאים
ולעסקים כסף כשהאשראי האחר היה מתייבש,
לא כן?"
הממ, כל זה לגמרי ספקולטיבי.
האם אנחנו יכולים להמשיך?"
"בהחלט, אדוני.
עכשיו אנחנו מגיעים לעברה
הכי נוראית של מר ג'קסון:
להוציא בכוח שבטים שלמים מאדמות המולדת שלהם
דרך חוק הוצאת האינדיאנים."
"אני מתרעם על ההאשמה הזו, אדוני.
ארצות הברית קנתה את האדמה הזו מהאינדיאנים
באופן הוגן."
"האם אתה קורה להסתה ואיומים
על ידי אומה עם כוח צבאי חזק בהרבה
אופן הוגן?
או חתימה על אמנה להעתקת הצ'רוקי
עם קבוצה קטנה שלא כללה
את המנהיגים האמיתיים שלהם?
לא היה להם זמן לצייד את עצמם
בצורה נאותה לפני שהצבא בא
והכריח אותם לצעוד בשביל הדמעות."
"עכשיו, חכה רגע.
זה היה מעשה של ואן ביורן
אחרי שהנשיא גקסון עזב את התפקיד."
"אבל מר ג'קסון הניח את הדרך
ודאג שהאמנה תאושרר.
כל מה שואן ביורן היה צריך לעשות אחר כך
היה לכפות את זה."
"תראה, אדוני.
הממשלה שלנו רכשה
אדמות אינדיאנים מההתחלה,
והלקוח שלי טיפל בעסקאות האלה
אפילו לפני שהוא היה נשיא.
הנשיא ג'קסון באמת האמין
שזה היה הכי טוב לאינדיאנים
לקבל פיצוי עבור האדמה שלהם
ולהמשיך למערב,
שם היה הרבה מקום
בשבילם להמשיך לחיות
בדרך בה הם היו רגילים אליה,
במקום להשאר במקום
ולהמשיך להאבק במתיישבים הלבנים.
חלקם, אני מזכיר לבית המשפט,
רצו להשמיד אותם לגמרי.
אלה היו זמנים שונים."
"ועדיין, אפילו בזמנים השונים האלה,
היו הרבה בקונגרס
ואפילו בבית המשפט העליון
שראו כמה שגוי חוק ההעתקה היה
והתנגדו לו בקולניות,
האין זה כך?"
"הלקוח שלי היה תחת לחץ גדול.
אני אומר, אתה חושב שזה קל
לשלוט במדינה כזו גדולה
ולשמור על האיחוד שלם,
כשמדינות מנסות להתעלם
מחוקים פדרליים?
הנשיא ג'קסון בקושי גרם לדרום קרולינה
לסגת ממסי היבוא,
ואז ג'ורג'יה היתה צריכה לגלות זהב
ולהתחיל לתפוס אדמות צ'רוקי.
זה היה או לגרום לאינדיאנים לצאת
או להכנס לקרב נוסף עם הממשל של המדינה."
"אז, אתה מודה שמר ג''קסון
הקריב את העקרונות המורליים שלו כדי להשיג
מטרות פוליטיות?"
"אני מצהיר, תראו לי מנהיג אחד שלא עשה זאת."
כשחברות משתנות והמורל מתפתח,
הגיבורים של אתמול יכולים להפוך
לרשעים של מחר, או ההפך.
ההסטוריה היא אולי העבר,
אבל ההבנה שלנו לגביה, תמיד תעמוד למשפט.