Dnes bych si s vámi chtěla povídat o snech.
Celý svůj život lucidně sním
a je to daleko zábavnější než v kině.
(smích)
Kromě létání, plivání ohně
a přičarovávání sexy mužů ...
(smích)
můžu třeba číst nebo skládat hudbu.
Vtipné je, že jsem ve snu napsala motivační dopis na univerzitu.
No a vzali mě. Takže tak.
Jsem velmi vizuální typ.
Přemýšlím v obrazech, ne ve slovech.
Pro mě jsou slova spíš jako instinkty a jazyk.
Takových jako já jsou spousty.
Nikola Tesla, například,
který dokázal v hlavě vizualizovat, navrhnout, otestovat a vyladit
všechny svoje vynálezy — do puntíku.
Jazyk je pro náš živočišný druh stejně trochu výlučná věc.
Já jsem trochu primitivnější,
jako beta verze Google překladače.
(smích)
Můj mozek je schopen se dokonale soustředit na věci, které mě zajímají.
Měla jsem například románek s matematickou analýzou
a náš vztah trval déle než manželství některých celebrit.
(smích)
Ještě pár dalších věcí je na mně zvláštních.
Možná jste si všimli, že moje intonace moc nekolísá.
Proto si mě lidé často pletou s navigací.
(smích)
Může být těžké mi vůbec porozumět, pokud se mě tedy zrovna neptáte na cestu.
(smích)
Děkuji.
(potlesk)
Před několika lety, když jsem začala přednášet,
jsem se šla poprvé nechat vyfotit.
Fotografka mně požádala, ať se na ni podívám svůdně.
(smích)
Neměla jsem tušení, co tím myslí.
(smích)
Řekla: „Udělej takový ty oči, jako když flirtuješ s klukama."
„Jaký oči?“, zeptala jsem se.
„Vždyť víš, trochu je přimhuř.“
A tak jsem to zkusila, fakt.
Vypadalo to nějak takhle.
(smích)
Vypadala jsem, jako když hledám Valdíka.
(smích)
To všechno má svoje důvody, stejně jako to, proč se Valdík schovává.
(smích)
Mám Aspergerův syndrom, formu vysoce funkčního autismu,
která má vliv na společenské dovednosti, jaké se u člověka běžně očekávají.
Život je kvůli tomu mnohem složitější
a když jsem vyrůstala, měla jsem problém zapadnout do kolektivu.
Mí kamarádi vyprávěli vtipy, ale já jsem jim nerozuměla.
Mými osobními hrdiny byli George Carlin a Stephen Colbert
a ti mě naučili, co je to humor.
Moje povaha se změnila ze stydlivé a rozpačité
na vzdorovitou a výbušnou.
Asi není třeba dodávat, že jsem neměla moc kamarádů.
Taky jsem byla přecitlivělá na dotyk.
Vodu jsem na kůži cítila jako mravenčení,
a tak jsem se roky odmítala sprchovat.
Můžu vás ale ujistit, že teď už jsou moje hygienické návyky zcela v normě.
(smích)
Musela jsem se hodně snažit, abych se dostala až sem, i moji rodiče.
Věci se tak trochu vymkly kontrole, když mě sexuálně napadl spolužák.
A aby toho nebylo málo, tak se moje situace ještě zhoršila.
Musela jsem jet víc než 3000 km na druhý konec země kvůli léčbě.
Ale po předepsání nových léků se můj život během několika dnů
proměnil v epizodu ze seriálu Živí mrtví.
Začala jsem být paranoidní a začala jsem mít halucinace,
že se ke mně blíží tlející mrtvoly.
Nakonec mě zachránila moje rodina,
ale mezitím jsem během těch tří týdnů zhubla o 9 kg
a taky se u mě rozvinula vážná anémie a neměla jsem daleko k sebevraždě.
Přesunula jsem se do léčebného centra, kde rozuměli mým averzím,
mému traumatu a společenské úzkosti a kde věděli, jak s tím pracovat,
a konečně přišla pomoc, kterou jsem potřebovala.
A po 18 měsících tvrdé dřiny
jsem zase mohla dělat neskutečné věci.
Jeden z aspektů Aspergerova syndromu je,
že tito lidé mají často velmi bohatý vnitřní svět,
vím to z vlastní zkušenosti, mám velice pestrou osobnost,
spoustu nápadů a v mé mysli se toho prostě hodně děje.
Ale existuje tu propast mezi tím, co se ve mě odehrává,
a tím, jak to sděluji zbytku světa.
Jednoduché sdělení může znamenat problém.
Není moc míst, kde by mě zaměstnali, protože nemám společenské dovednosti,
a proto jsem se ucházela o místo ve Waffle House.
(smích)
Waffle House je jedinečná nonstop restaurace,
(smích)
(potlesk)
děkuji,
kde si můžete objednat bramboráčky na tolik způsobů,
že byste se tak mohli zbavit mrtvoly ...
(smích)
na plátky, na kousky, s chilli, se šunkou, s omáčkou, posypané a zapečené se sýrem.
(smích)
Je nepsaným společenským pravidlem,
že do Waffle House byste měli chodit jen v nekřesťanskou noční dobu.
Takže jsem si tam jednou ve 2 hodiny ráno povídala se servírkou a zeptala se jí:
„Jaká nejšílenější věc se ti během tvé směny stala?“
A ona mi vyprávěla, jak jednou vešel dovnitř úplně nahý muž.
(smích)
Řekla jsem: „Skvělé! Kde se můžu zapsat na noční směnu?“
(smích)
Pochopitelně mě ve Waffle House nevzali.
Takže se zdá, že mít Aspergerův syndrom můžeme považovat za nevýhodu,
a často je to opravdu pěkná otrava,
ale může to být i naopak.
Je to dar a umožňuje mi přemýšlet inovativně.
V 19 letech jsem vyhrála vědeckou soutěž
se svým výzkumem korálových útesů
a svou práci jsem nakonec prezentovala v programu
Úmluvy OSN o biologické rozmanitosti.
(potlesk)
Děkuji.
(potlesk)
A teď, v 22 letech, se připravuji na státnice
a jsem spoluzakladatelkou biotechnologické společnosti s názvem AutismSees.
(potlesk)
Děkuji.
(potlesk)
Ale uvědomte si, co jsem musela překonat, abych se sem dostala:
25 terapeutů, 11 chybných diagnóz a léta fyzické i psychické bolesti.
Dlouho jsem přemýšlela, jestli není nějaká snazší cesta,
a myslím, že existuje: asistenční technologie pro autisty.
Tato technologie by mohla sehrát zásadní roli
v pomoci lidem s poruchami autistického spektra neboli PAS.
Aplikace Podium, kterou vyvinula moje firma AutismSees,
umí nezávisle vyhodnocovat komunikační dovednosti a pomáhá je rozvíjet.
Kromě toho pomocí kamery sleduje oční kontakt
a simuluje situace jako je vystupování na veřejnosti nebo pracovní pohovor.
A tak mě možná jednoho dne ve Waffle House vezmou,
až se v tom trochu potrénuju.
(smích)
A skvělé je také to, že jsem používala Podium,
když jsem se připravovala na dnešek, a moc mi to pomohlo.
Ale je toho ještě víc. Můžeme dělat daleko víc.
Pro lidi s PAS –
spekuluje se, že jím trpěli mnozí inovativní
vědci, výzkumníci, umělci a inženýři;
třeba Emily Dickinsonová,
Jane Austenová, Isaac Newton a Bill Gates,
to jsou jen některé příklady.
Ale narážíme na problém,
že se tyto úžasné nápady často nedostanou k ostatním lidem
kvůli překážkám v komunikaci.
A tak jsou mnozí lidé s autismem
každý den přehlíženi nebo využíváni v cizí prospěch.
Takže mým snem je toto pro lidi s autismem změnit,
odstranit překážky, které jim znemožňují uspět.
Jedním z důvodů, proč miluju lucidní snění, je to,
že mi umožňuje zůstat svobodnou,
nevnímat společenské a fyzické důsledky.
Když se vznáším nad scénami, které si vytvářím ve své mysli,
zažívám vnitřní klid.
Nejsem svázaná nějakými soudy,
a tak můžu dělat, cokoliv si usmyslím.
Můžu se muchlovat s Bradem Pittem a Angelina je přitom úplně v pohodě.
(smích)
Ale smysl asistenční technologie je daleko větší a daleko důležitější.
Mým cílem je změnit pohled lidí
na autismus a lidi s vysoce funkčním Aspergerovým syndromem,
protože je tolik věcí, které mohou udělat.
Podívejte se třeba na Temple Grandinovou.
A prostřednictvím tohoto umožňujeme lidem,
aby šířili svůj talent do světa a posouvali svět kupředu.
A navíc jim dodáváme odvahu jít za svými sny
v reálném světě, v současné době.
Děkuji.
(potlesk)
Děkuji.
(potlesk)