Jeg har brugt de sidste 38 år på at forsøge at være usynlig.
Jeg er korrekturlæser.
Jeg arbejder for The New Yorker,
og at læse korrektur for The New Yorker er som at være målmand
i en Superliga-klub:
kritikere er opmærksomme på hver eneste lille bevægelse -
gud forbyde, at man begår en fejl.
Korrekturlæsere bestemmer ikke, hvad der kommer med i tidsskriftet.
Vi arbejder med sætninger,
måske med afsnit,
ord og tegnsætning.
Vores arbejde ligger i detaljerne.
Vi sætter tremaet, de to prikker, over "i'et" i det engelske ord "naïve".
Vi indskriver tidsskriftets stilregler.
Ethvert tidsskrift har en stil.
Stilen hos The New Yorker er særligt karakteristisk.
Vi bliver til tider drillet med vores stil.
Tænk sig - vi staver stadig "teen-ager" med bindestreg,
som om ordet lige var blevet dannet.
Men når du ser bindestregen i "teen-age"
og tremaet i det engelske ord "coöperate",
så ved du, at du læser The New Yorker.
Korrekturlæsning hos The New Yorker er en mekanisk proces.
Der findes en beslægtet opgave, der kaldes sprogrevision
eller sprogvask.
Hvor korrekturlæsningen er mekanisk,
er sprogrevision fortolkende.
Vi foreslår ændringer til skribenten gennem redaktøren
for at forbedre emfasen i en sætning,
eller for at gøre opmærksom på utilsigtede gentagelser,
og vi foreslår fængslende alternativer.
Vores opgave er at få skribenten til at tage sig godt ud.
Bemærk at vi ikke giver vores rettelser direkte til skribenten,
men til redaktøren.
Det opstiller ofte en illusion om "den gode" og "den onde",
hvor korrekturlæseren - her brugt som en paraplybetegnelse -
altid er "den onde".
Hvis vi gør vores arbejde godt, er vi usynlige.
Men så snart vi begår en fejl,
kommer vi korrekturlæsere i læsernes søgelys.
Her er den fejl, jeg senest er blevet præsenteret for.
[Sidste tirsdag, gav Sarah Palin, præ-Trump personificeringen
af populistisk ingen-intethed, sin opbakning
til Donald Trump.]
"Hvor var The New Yorkers sagnomspundne korrekturlæsere?", skrev en læser.
"Mente skribenten ikke 'intetvidenhed'?"
Av.
Der er ingen undskyldning for den fejl.
Men jeg kan lide det: "Ingen-intethed."
Det kan være et folkeligt, amerikansk udtryk for "nihilisme".
(Latter)
Her citerer en anden læser en passage i tidsskriftet:
[Ruby var seksoghalvfjerds, men hun bibeholdt sin autoritative holdning;
kun hendes usikre gang bedrog hendes alder.]
Han tilføjede:
"Der må da være nogen, der forstår betydningen af 'bedrog',
og at den er det modsatte af, hvordan det bruges i denne sætning.
Kom nu! Tag jer sammen."
Bedrage: At give et falsk indtryk
Det skulle have været "røbede."
Skribent E.B. White beskrev engang kommaer i The New Yorker:
"De falder lige så præcist som knive, der kastes og omridser et menneske."
(Latter)
Og det er sandt - vi får mange klager der omhandler kommaer.
"Er der virkelig to kommaer i 'Martin Luther King, Jr., Boulevard'?"
Det er der muligvis ikke på vejskiltet, men sådan er The New Yorkers stil.
En spøgefugl skrev:
[Vil I ikke være så venlige at droppe, eller, i det mindste, begrænse,
komma-galningen, i jeres redaktion?"]
(Latter)
Åh, ja.
I dette tilfælde, er kommaerne velplacerede.
Bortset fra, at der ikke skal være komma
mellem "galning" og "i"
(Latter)
og hvis vi skal have kommaer omkring "i det mindste"
kan vi løsne det op ved at bruge tankestreger:
"... - eller, i det mindste, begrænse -"
Perfekt.
(Bifald)
Og så er der dette:
"Elsker jer og jeres tidsskrift
men vil I ikke venligst stoppe med at skrive store tal i tekstform?"
[to og en halv million...]
Nej.
(Latter)
Et sidste klageråb fra en ordkløver:
["de lange, strengede ting er stemmebånd, ikke -strenge."
Den forargede læser tilføjede:
"Jeg er næppe den første, der pointerer
denne uhørte korrekturlæsningsfejl,
og er sikkert heller ikke den sidste.
Skam jer!"
(Latter)
Jeg plejede at kunne lide at få post.
Der er en pagt mellem skribenter og redaktøre.
Redaktøren forråder aldrig skribenten,
fortæller aldrig offentligheden om dårlige vittigheder, der skulle fjernes
eller historier, der blev for lange.
En god redaktør redder skribenten fra hendes overfloder.
Korrekturlæsere har også et kodeks:
Vi udstiller ikke hinandens forsømmelser.
Jeg føler mig illoyal ved at røbe dem her,
så lad os se på, hvad vi gør rigtigt.
På en eller anden måde, har jeg fået et ry for at være hård.
Men jeg arbejder sammen med skribenter der ved, hvordan de får deres vilje.
Jeg har kendt Ian Frazier, eller "Sandy" siden starten af firserne.
Han er en af mine yndlinge,
selvom han til tider skriver sætninger,
der får korrekturlæseren til at stoppe op.
Her er et eksempel fra en historie om Staten Island
efter orkanen Sandy:
[En bådebro der var brækket midt over og havde mistet sin ene halvdel
skrånede ned mod vandet
med sine sikkerhedsrør og -liner hængende ned
som når man åbner en pakke frisk pasta, og pastaen glider ud.
(Latter)
Det ville aldrig være sluppet igennem hos grammatikeren i fordums tid.
Men hvad kunne jeg gøre?
Teknisk set skulle "som" have været "ligesom"
men det lyder latterligt,
som om skribenten ville kaste sig ud i en omfattende homerisk sammenligning -
"ligesom når man åbner en pakke frisk pasta."
(Latter)
Jeg besluttede at orkanen gav Sandy poetisk retfærdighed
og lod sætningen stå.
(Latter)
Generelt, hvis jeg synes, noget er forkert,
foreslår jeg ændring tre gange.
Det fortalte jeg Sandy for kort tid siden i et svagt øjeblik, og han svarede:
"Kun tre?"
Så han har lært at holde ud.
Han skrev for nyligt en historie i "Talk of the Town"
sektionen på forsiden af tidsskriftet
med korte historier om alt fra Ricky Jays udstilling
på The Met i New York
til indførelsen af "doggie bags" i Frankrig.
Sandys historie handlede om den hjemvendte
højesteretsdommer, Sonia Sotomayor .
Der var tre ting i historien, jeg måtte ændre.
Først en grammatisk rettelse.
Dommeren var klædt i sort, og Sandy skrev:
[Hendes ansigt og hænder skilte sig ud som i et gammelt, overvejende mørkt billede.]
I modsætning til teksten om orkanen
havde skribenten ikke undskyldningen at bruge "som"
til at beskrive orkanskader.
"som" er i denne betydning en præposition og præpositioner tager et objekt,
hvilket er et substantiv.
Dette "som" skulle være "ligesom."
"Ligesom i et gammelt, overvejende mørkt billede."
For det andet, et staveproblem.
Skribenten citerede en, der assisterede dommeren:
["Det tager lige et øjeblik.
Vi skal lige have mic'et dommeren,"]
Mic'et?
Musikindustrien staver det "mic",
fordi det er sådan, det staves på deres udstyr.
Jeg havde ikke set det brugt som verbum stavet sådan
og jeg blev oprørt over tanken om at "mic'et"
skulle komme med i tidsskriftet på min vagt.
(Latter)
The New Yorkers forkortelse for "mikrofon" er "mike".
Endelig var der et stridspunkt i den anvendte grammatik,
hvor et pronomen skal have samme grammatisk bøjning
som sin antecedent.
[Everyone in the vicinity held their breath]
Det engelske "their" er pluralis men antecedenten "everyone" er singularis.
På engelsk ville man aldrig sige "Everyone were there."
Man ville sige "was there" eller "is here". I singularis.
Men folk siger sætninger som "Everyone held their breath" hele tiden.
For at gøre det legitimt
kalder korrekturlæsere det "singularis-'their'"
som om at kalde det singularis fjerner pluralis-betydningen.
(Latter)
Når jeg ser det skrevet, er det min opgave at gøre hvad jeg kan for at fjerne det.
Jeg kunne ikke foreslå "everyone held her breath"
eller "everyone held his breath"
eller "everyone held his or her breath."
Mit forslag skulle passe ind.
Jeg spurgte, via redaktøren,
om skribenten ville overveje at ændre det
til "all in the vicinity held their breath"
Fordi det engelske "all" er pluralis.
Nej.
Jeg prøvede igen: "All those present held their breath?"
Jeg tænkte, at det lød svagt juridisk.
Men redaktøren påpegede,
at "present" og "presence" ikke fungerer
i samme sætning.
Da den endelige tekst kom tilbage,
havde skribenten accepteret "ligesom",
og "miked".
Men ved "Everyone held their breath" holdt han fast.
To ud af tre er ikke dårligt.
I samme nummer,
i artiklen om "doggie bags" i Frankrig,
indgik en franskmands umotiverede brug af "f-ordet".
Jeg spekulerer over, ved næste postlevering,
hvad der så vil have fornærmet læserne mest.
(Latter)
Tak.
(Bifald)