Nykyelämä on tosi kiireistä.
Meillä on lisääntyvissä määrin aikaa pitää hauskaa, ystävystyä ja kasvaa.
Miksi sitten tunnemme toisinaan itsemme tyhjäksi tai huolestumme mitättömistä asioista?
Miksi todellisuus on niin kaukana lapsuuden kuvitelmistamme?
Miksi taivaallinen rauha ja rakkaus tuntuu toisinaan kaukaiselta, vaikka siitä puhutaan paljon?
Jokainen tarvitsee kiinnekohdan elämässään. Hiljaisen paikan, jonne paeta turvaan
maailman kiireiltä ja päivittäisiltä huolilta.
Monille kristillinen mietiskely tarjoaa juuri sen.
Entisaikainen hiljainen rukous on niin uskomattoman sopiva
kiireisille ja varatuille 2000-luvun ihmisille.
Hiljaisuus kaupungissa, Nuorten kristittyjen mietiskelijöiden tarinoita
Giovanni Felicioni: Mietiskely on rukoushetki, joka tapahtuu
ilman sanoja, liikkumattomana, yksinäisyydessä, jossa voit rentoutua. Se on mukavaa
helppoa, rentouttavaa, ja silloin kun saat tilaisuuden tähän, voit keskittyä johonkin.
Se jokin on hiljaisuudessa, ympärilläsi ja sisälläsi, se ei ole ajattelua,
se ei ole ylistämistä tai ajattelua, se on neutraalia, yksinkertainen paikka, joka opettaa
kuinka olla läsnä tässä hetkessä.... ja sellaisessa hetkessä me voimme kokea hetken Kristuksen kanssa.
Vaikene ja tiedä että olen Jumala - Psalm, 46, 10
Nimeni on Celia. Olen osa kristillistä
mietiskelyryhmää Australian Sydneyssä.
Ryhmä tapaa joka viikko Paddingtonin kirkossa, joka on vilkkaalla ostoskadulla.
Tuon kiireen keskellä otamme aikaa hiljaisuudelle.
Olemme aika sekalainen ryhmä ihmisiä eri puolilta: osa on töissä, osa opiskelee
ja meillä on kaikenlaisia mielenkiinnonkohteita. Kun istumme ja mietiskelemme, meidän erot
haihtuvat hiljaisuudessa, joka yhdistää meidät toisiimme ja Jumalaan.
Ensin kuuntelemme jonkin tekstin ja sen jälkeen mietiskelemme 25 minuuttia hiljaisuudessa.
Harjoitamme rukoussanan eli mantran toistoa mielessämme. Monet käyttävät
aramean sanaa MARANATHA, joka tarkoittaa "Herra tai opettaja tulee"
Sanaa toistellessamme, sen merkitys ei ole tärkeä vaan se auttaa keskittymään
ja olemaan läsnä tässä hetkessä.
Tottakai ajatukset, huomisen suunnitelmat tai päivälliseksi häiritsevät. Avain on
palata mantraan heti, kun huomaat ajattelevasi. Näin pääset
irti ajatuksista, sanoista ja mielikuvista. Yksinkertaisen hiljaisuuden avulla pääsemme eroon
omista suunnitelmistamme ja voimme avautua jumalalliselle kokemukselle
Kristillinen mietiskelyn elvytti 30 vuotta sitten benediktiläismunkki John Main, joka uskoi
että muinainen kristillinen mietiskelevä rukousperinne kuuluu meille kaikille
arvokkaana ja soveltuvana nykyelämän kiireissäkin.
John Main ja hänen benediktiläisveljensä Laurence Freeman alkoivat opettaa
rukousta perustamalla pieniä mietiskelyryhmiä. Ensin Lontoossa ja sitten Kanadan Montrealissa,
Kun ryhmiä rupesi nousemaan ympäri maapallon, syntyi Krisitllisen mietiskelyn maailman yhteisö
ekumeeninen luostari ilman seiniä.
Meidän ryhmä on yksi 400 ryhmästä Australiassa ja lukemattomista ryhmistä maailmalla.
Pohdiskelevassa rukouksessa meistä tulee se joksi meidät on kutsuttu - John Main.
John Shields: Pääsyy mietiskelylleni aluksi oli
pysähtyä kiireen keskellä, keskittyä itseeni
ja elää tätä hetkeä. Tajusin, että elin liikaa tulevassa, menneessä ajoittain.
Mietiskelenen työmatkalla junassa ja paluumatkalla
junassa, ja näin voin yhdistää mietiskelyn elämäntyyliini. Se on minun aikaa,
jonka voin viettää Jumalan seurassa ja päästä häntä lähemmäksi.
Mietiskely on todella auttanut minua työssäni, koska se auttaa minua kuuntelemaan
ja olemaan... lähellä sitä henkilöä, ketä autan.
Olen intohimoinen kolmiottelun ja kuntoilun suhteen, koska kunnossa pysyminen
saa sinut voimaan hyvin. Siitä saa luottamusta ja ryhtiä elämään
ja tämä kuri auttaa minua käyttämään ajan hyödyllisesti. Mietiskely
on tuonut kurinalaisuutta urheiluuni.
Kannustamme mietiskelemään 25 - 30 min. aamulla ja samoin
illalla, mikä vaatii sitoutumista niin kuin urheiluharrastukseni.
Elämä on lahja ja en halua haaskata sitä.
Täysin kotona, Jumala asuu sielussamme ainiaan - Äiti Julian Norwichista.
Claire: Nimeni on Claire. Olen britti ja asun tällä hetkellä
Sydneyssä. Lapsuudessani krisitinusko oli kaikkialla ympärilläni. Isäni oli anglikaanipappi.
Asuimme kirkon vieressä, pappilassa. Kristillisyys oli keittiössä,
äidin valmistaessa lounasta, puutarhassa josta etsimme pääsiäismunia,
puhelimien pirinässä isän työhuoneessa. Lapsena kuuntelin ihmisiä kirkossa
ja pohdin mitä rukous on. En tajunnut, miksi puhua Jumalalle niin kuin hän olisi
siellä jossain. Nuoruudestani muistan, kuinka
Jumala oli enemmän sisä- kuin ulkopuolella. Kysymykset Jumalasta säilyivät
mutta käytin kaiken energian muuttakseni maailmaa, luonnonsuojelu-
projekteissa ja yhteisöjen ulkomaan jutuissa. Työskentelin mielenkiintoisissa paikoissa
ja tapasin hienoja ihmisiä. Silti usein tunsin jotain puuttuvan
Olin kaksikerrosbussin ylätasolla Lontoossa, kun ystäväni kertoi minulle kristillisestä
mietiskelystä. Tiesin heti, että tuo oli se puuttuva osa elämässäni.
Kun opin kristillistä pohdiskelevaa perinnettä, se antoi varmuuden Jumalasta, joka asuu sisimmässämme.
Se myös auttoi arvostamaan muita rukousperinteitä ja sitä, missä olin kasvanut.
Mietiskelyn kautta tiedän, että oleminen on yhtä tärkeää kuin tekeminen. Toisten auttaminen nousee hiljaisuudesta.
Rakastan yhteisöntunnetta ja ystävyyttä, jonka
mietiskely tuo ja uudet paikat ja ihmiset, joihin olen tutustunut. Ennen kaikkea mietiskelen
koska niin tunnen olevani lähinnä Jumalaa.
Olemma kaikki Yhtä. Olemme yhtä kaikkien kanssa - John Main
Retriitti: mietiskely & ruumis
Suurenmoinen juttu mietiskelyssä on se, että
se antaa tilaisuuden olla vapaa, olla leikkisä ja olla oma itsemme.
Voimme nollata kaiken, sen sijaan, että uskomme kaiken
mitä meille on uskoteltu. Mietiskelyssä voi tarkistaa, kuunnella
Jumalaa, tosissaan kuunnela, miltä se kuulostaa hiljaisuudesaa ja miltä tuntuu olla
oma itsemme.
Olet aivan rakastettu, sukupuolisuudellasi ei ole väliä, millään riippuvuudella ei ole väliä.
ei ole väliä, mitä olet ehkä tehnyt, mikä on haavoittanut toista.
Voit vaan sanoa "Hyväksyn, että minua rakastetaan, hyväksyn joka hengenvedolla
jokaisella lihaksellani, että annan itselleni anteeksi. Minusta on hienoa
olla itseni, olla erilainen, omistaa sellainen ääni tai vartalo, kuin minulla on
tällä hetkellä. Mietiskely mahdollistaa sen. Avaudumme
avaruuteen, hiljaisuuteen, lepoon ja läsnäoloon tässä hetkessä.